Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Справа№200/9479/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
в с т а н о в и в:
У грудні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не застосування при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022 - 2024 роки, при призначені пенсії за віком, з 02.12.2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2022 - 2024 роки), з 02.12.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Позов обґрунтовувала тим, що за її заявою від 10.01.2025 року відповідач перевів її з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на інший вид пенсії – на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При такому переведенні відповідач не провів обчислення її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки – 2022, 2023 та 2024 роки, що передували року її звернення. 
На звернення до відповідача з цього питання отримала відповідь від 02.12.2025 року, і таке звернення не призвело до вирішення спірного питання.
Вважаючи свої пенсійні права порушеними звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що, на його думку діяв відповідно до вимог законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як отримувач пенсії перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Відповідним рішенням органу Пенсійного фонду України їй з 01.10.2017 року було призначено пенсію за вислугу років (як працівнику освіти) відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Позивач мала право на різні види пенсії. 
10.01.2025 року вона звернулася до відповідача із заявою про переведення на інший вид пенсії – на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Того ж дня вона подала заяву від 10.01.2025 року, якою просила перевести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021 - 2023 роки. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.01.2025 року № 014430192654 в застосуванні іншого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, відмовлено.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.01.2025 року № 914430192654 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.01.2025 року. 
При такому переведенні відповідач не провів обчислення її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки - за 2022, 2023 та 2024 роки, що передували року її звернення. 
Листом від 02.12.2025 року № 25030/02-16 на звернення адвоката позивача відповідач повідомив, що при призначенні пенсії за вислугу років застосовувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014 - 2016 роки – 3674,40 грн. Для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, при проведенні перерахунку з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, немає законних підстав.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон України від 05.11.1991 року № 1788-XII) за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно з ч. 2 ст. 7 цього Закону пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Статтею 51 цього Закону визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Стаття 52 цього Закону визначено працівників, які мають право на пенсію за вислугу років, та встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають:
окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу;
робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені;
водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи;
механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення);
працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах;
робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання;
деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55;
працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55;
спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55.
Стаття 53 цього Закону встановлює розміри пенсій за вислугу років
Статтею 55 цього Закону визначені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. 
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон України від 05.11.1991 року № 1788-XII) право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV), яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.
Так, згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, при зверненні, зокрема: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Пунктом 16 розд. XV «Прикінцеві положення» зазначеного Закону визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною 3 ст. 45 зазначеного Закону визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, що передбачена Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Проте при переведенні з пенсії, що призначена згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 348/2271/16-а, від 23.10.2020 року у справі № 528/196/17, від 17.06.2021 року у справі № 336/7438/16-а.
Позивач має одночасно право на різні види пенсії: 
1) пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яку вона отримувала;
2) пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку її переведено за її заявою.
Підстави та порядок призначення зазначених пенсій є різними.
Судом встановлено, що за призначенням пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (шляхом переведення на такий вид пенсії з іншої пенсії – пенсії за вислугу років) позивач звернулася до органу Пенсійного фонду України вперше.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність у позивача права на обчислення її пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (шляхом переведення на такий вид пенсії).
Оскільки таке право порушено, тому воно підлягає захисту та відновленню в судовому порядку шляхом задоволення позову шляхом, який обрано судом в межах заявлених позовних вимог (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Вирішуючи спір судом враховані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені в постановах Верховного Суду, зокрема від 17.04.2018 року у справі № 348/2271/16-а, від 23.10.2020 року у справі № 528/196/17, від 17.06.2021 року у справі № 336/7438/16-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Посилання відповідача на інше є неприйнятними, оскільки суперечать правовим висновкам Верховного Суду.
Вирішуючи спір судом також враховано те, що рішення відповідача від 16.01.2025 року № 014430192654 не є предметом спору в даній справі. Спірні правовідносини стосуються виключно бездіяльності відповідача, що вчинена пізніше, а саме 17.01.2025 року – при переведенні позивача на інший вид пенсії (рішенням від 17.01.2025 року № 914430192654).
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 968,96 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки - 2022, 2023 та 2024 роки, що передували року звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при обчисленні такої пенсії, починаючи з 02.12.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 02.12.2025 року провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, що призначена відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», шляхом обчислення її із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки - 2022, 2023 та 2024 роки, що передували року її звернення за призначенням такої пенсії, та виплатити їй її недоотриману частину.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; код ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 (дев`яносто шість) коп.
Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення судом складено 08 січня 2026 року. 

Суддя Т.В. Логойда