ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17386/20 Суддя (судді) першої інстанції: М.Я. САВОНЮК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" про визнання недійсними договорів,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Київській області (далі позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" (далі відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк трест" (далі відповідач-2), у якому просить визнати недійсними договори підряду на виконання проектних робіт, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайк Трес»: №401 від 20.03.2013, №402 від 20.03.2013, №404 від 02.04.2013, №405 від 02.04.2013, №406 від 02.04.2013, №407 від 24.04.2013, №408 від 24.04.2013, №409 від 24.04.2013, №410 від 30.04.2013, №411 від 01.07.2013, №412 від 01.07.2013, №413 від 01.07.2013, № 414 від 01.08.2013, №415 від 01.10.2013, №416 від 01.10.2013, №417 від 01.10.2013, №418 від 01.10.2013, №419 від 04.11.2013, №420 від 05.11.2013, №421 від 10.12.2013, №422 від 20.12.2013.
30.07.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі, постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
На виконання положень пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825-IX Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/17386/20 до Кіровоградського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 головуючим суддею по розгляду справи №640/17386/20 визначено суддю Савонюка М.Я.
Ухвалою суду від 24.03.2025 адміністративну справу №640/17386/20 за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк трест", про визнання недійсними договорів прийнято до свого провадження. Позовну заяву залишено без руху.
Запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду нової редакції позовної заяви, приведеної у відповідність до приписів статей 160, 161 КАС України.
22.04.2025 представник позивача надав заяву про усунення недоліків, у якій просив вважати відповідачем у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент".
Ухвалою суду від 25.04.2025 продовжено розгляд справи № 640/17386/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в строки, визначені статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України. Замінено позивача - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 43141267) на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).
Ухвалою суду від 14.05.2025 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у адміністративній справі № 420/12471/22.
07.07.2025 ухвалою суду провадження поновлено.
07.07.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду закрито провадження в адміністративній справі 640/17386/20 за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" про визнання недійсними договорів.
Роз`яснено позивачу право звернення з даним позовом до відповідного суду господарської юрисдикції з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Головне управління Державної податкової служби у м.Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 28.01.2026.
Розгляд апеляційної скарги 28.01.2026 не здійснювався, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2015 у справі №826/23574/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.08.2016, встановлено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" із ТОВ «Лайк Трест» по договорах підряду №401 від 20.03.2013, №402 від 20.03.2013, №404 від 02.04.2013, №405 від 02.04.2013, №406 від 02.04.2013, №407 від 24.04.2013, №408 від 24.04.2013, №409 від 24.04.2013, №410 від 30.04.2013, №411 від 01.07.2013, №412 від 01.07.2013, №413 від 01.07.2013, № 414 від 01.08.2013, №415 від 01.10.2013, №416 від 01.10.2013, №417 від 01.10.2013, №418 від 01.10.2013, №419 від 04.11.2013, №420 від 05.11.2013, №421 від 10.12.2013 та №422 від 20.12.2013. Судами були досліджена первинна документація: договори підряду, акти прийому-передачі виконаних робіт, податкові накладні; проектна документація (отриманий результат проектних послуг). Встановлено факти плати за виконані роботи та будівництва в м. Києві всіх вищевказаних об`єктів.
Верховним Судом постановою від 20.12.2018 у справі 826/23574/15 у задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.08.2016 відмовлено. Верховний Суд зробив висновок, що Інспекцією не подано належних і допустимих доказів на спростування фактів господарської діяльності, зокрема між ТОВ "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" із ТОВ «Лайк Трест».
Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №826/23574/15, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020, відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДФС у м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2015 у справі №826/23574/15.
Зокрема, судом апеляційної інстанції у постанові від 19.02.2020 зазначено, що «...факт підписання ОСОБА_1 особисто документів в межах своїх повноважень, як директора ТОВ «Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент» не ставився під сумнів, тоді як встановлення його вини стосувалося ухилення від сплати податків, що з фальшуванням документів не пов`язане та відповідальність за яке, передбачено іншою статтею Кримінального кодексу України. Як вбачається зі змісту вказаної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 23.02.2016, у ній не досліджувались обставини господарських операцій позивача із вищевказаним контрагентом, первинні документи щодо господарських взаємовідносин не були предметом дослідження та не визнавались судом недійсними, з огляду на що, остання не має преюдиціального значення щодо обставин здійснення позивачем господарських операцій із вказаним контрагентом, які підтверджуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів».
Позивач вважає, що вказаними підприємствами укладено правочини, які суперечать інтересам держави та суспільства, а також порушують публічний порядок, спрямовані на заволодіння майном держави, дохідної частини бюджету, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом.
Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі, виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайк трест" перебували у господарських відносинах, про що свідчать договори підряду на виконання проектних робіт, акти здачі-приймання робіт по вказаних договорах, а також податкові накладні, оформлені ТОВ «Лайк Трест» за підписом директора Хоменка Володимира Володимировича.
На переконання суду, у цій справі суб`єкт владних повноважень (контролюючий орган) оспорює правочини (договори), укладені суб`єктами приватного права (господарюючими суб`єктами), з підстав їх недійсності, визначених цивільним законом.
Як зазначив суд першої інстанції, обраний Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві спосіб захисту інтересів у спірних правовідносинах - визнання недійсними господарських договорів є характерним саме для приватноправового спору та не властивий публічно-правовим правовідносинам.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір у цій справі до публічно-правових не належить, з огляду на приватноправовий характер правовідносин стосовно укладення і виконання оспорюваного договору, у яких позивач - контролюючий орган безпосередньо не здійснював владно-управлінських повноважень та обраний ним спосіб захисту права/інтересу властивий саме приватноправовим правовідносинам - визнання недійсним договору на підставі статей 203, 215 ЦК України.
Суд першої інстанції зауважив, що, у межах даної справи спірні договори підряду були підписані керівниками ТОВ "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" та ТОВ «Лайк Трес». Обставин створення вказаних суб`єктів господарської діяльності без мети здійснення господарської діяльності (фіктивно) судовими рішеннями не встановлено. Поряд з цим, у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2015 у справі №826/23574/15, яка набрала законної сили, судом встановлено факти господарської діяльності між ТОВ "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" із ТОВ «Лайк Трест» по оспорюваних договорах підряду.
Відтак, цей спір за своєю суттю має приватноправовий характер, а, отже, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
- на адресу ГУ ДПС у м. Києві надійшла ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 23.02.2016 по кримінальній справі №760/2783/16, відповідно до якої ОСОБА_1 , будучи службовою особою "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент", діючи діючи від його імені та в інтересах даного Товариства уклав ряд договорів та актів про надання архітектурних послуг щодо виконання проектних рішень ТОВ «Лайк Трест» в період з 20.03.2013 по 30.04.2014. Однак за результатами перевірки діяльності ТОВ «Лайк Трест» встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій даним підприємством з контрагентами-постачальниками та в подальшому відповідно контрагентами-покупцями, а також відсутність об`єктів оподаткування при придбанні та продажу послуг (товарів), які підпадають під визначення статтей 22, 185 та 187 Податкового кодексу України. Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог Податкового законодавства занизив податок на додану вартість, за результатами чого ухилився від сплати податку на додану вартість у великому розмірі на загальну суму 1 875 833,50 грн.
- висновок суду про те, що зазначений спір відноситься до юрисдикції господарського судочинства ніяк не обґрунтовано.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У пункті 2 частини першої статті 4 КАС України, надано визначення публічно-правового спору - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Також пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України, визначено, що "суб`єкт владних повноважень" - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
При цьому, колегія суддів зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.
Основними ознаками публічно-правових відносин називають: обов`язкову участь у цих відносинах суб`єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб`єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов`язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Адміністративно-правовий спір має певні ознаки. Такі спори виникають у сфері державного управління, в процесі здійснення органами виконавчої влади своїх управлінських функцій. Для цих спорів характерно особливе становище його суб`єктів (учасників спірного правовідношення). Обов`язковим учасником адміністративно-правового спору є наділений владними повноваженнями орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, посадові особи, наділені державно-владними повноваженнями. Адміністративно-правовий спір має особливий предмет, що пов`язано з широтою і різноплановістю діяльності управлінського характеру.
Обов`язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про право публічне, тобто спору про права і обов`язки в публічних правовідносинах.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.
Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.
Вказане узгоджується з висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/3620/17 (провадження №11-1393апп18).
В контексті доводів апелянта про те, що за результатами перевірки діяльності ТОВ «Лайк Трест» встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій даним підприємством з контрагентами-постачальниками та в подальшому відповідно контрагентами-покупцями, а також відсутність об`єктів оподаткування при придбанні та продажу послуг (товарів), які підпадають під визначення статтей 22, 185 та 187 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 в порушення вимог Податкового законодавства занизив податок на додану вартість, за результатами чого ухилився від сплати податку на додану вартість у великому розмірі на загальну суму 1 875 833,50 грн., колегія суддів звертає увагу на наступне.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2015 у справі №826/23574/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.08.2016, встановлено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" із ТОВ «Лайк Трест» по договорах підряду №401 від 20.03.2013, №402 від 20.03.2013, №404 від 02.04.2013, №405 від 02.04.2013, №406 від 02.04.2013, №407 від 24.04.2013, №408 від 24.04.2013, №409 від 24.04.2013, №410 від 30.04.2013, №411 від 01.07.2013, №412 від 01.07.2013, №413 від 01.07.2013, № 414 від 01.08.2013, №415 від 01.10.2013, №416 від 01.10.2013, №417 від 01.10.2013, №418 від 01.10.2013, №419 від 04.11.2013, №420 від 05.11.2013, №421 від 10.12.2013 та №422 від 20.12.2013. Судами були досліджена первинна документація: договори підряду, акти прийому-передачі виконаних робіт, податкові накладні; проектна документація (отриманий результат проектних послуг). Встановлено факти плати за виконані роботи та будівництва в м. Києві всіх вищевказаних об`єктів.
Верховним Судом постановою від 20.12.2018 у справі 826/23574/15 у задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.08.2016 відмовлено. Верховний Суд зробив висновок, що Інспекцією не подано належних і допустимих доказів на спростування фактів господарської діяльності, зокрема між ТОВ "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" із ТОВ «Лайк Трест».
Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №826/23574/15, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020, відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДФС у м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2015 у справі №826/23574/15.
Зокрема, судом апеляційної інстанції у постанові від 19.02.2020 зазначено, що «...факт підписання ОСОБА_1 особисто документів в межах своїх повноважень, як директора ТОВ «Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент» не ставився під сумнів, тоді як встановлення його вини стосувалося ухилення від сплати податків, що з фальшуванням документів не пов`язане та відповідальність за яке, передбачено іншою статтею Кримінального кодексу України. 
Між тим, як вбачається зі змісту вказаної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 23.02.2016, у ній не досліджувались обставини господарських операцій позивача із вищевказаним контрагентом, первинні документи щодо господарських взаємовідносин не були предметом дослідження та не визнавались судом недійсними, з огляду на що, остання не має преюдиціального значення щодо обставин здійснення позивачем господарських операцій із вказаним контрагентом, які підтверджуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.»
На переконання колегії суддів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайк трест" перебували у господарських відносинах, про що свідчать договори підряду на виконання проектних робіт, акти здачі-приймання робіт по вказаних договорах, а також податкові накладні, оформлені ТОВ «Лайк Трест» за підписом директора Хоменка Володимира Володимировича.
Матеріально-правовою підставою позовних вимог податковий орган визначив норми статей 203, 215, 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а фактичною те, що оспорювані договори укладені без наміру їх виконання з метою заниження сум податкових зобов`язань.
Таким чином, у даній справі суб`єкт владних повноважень (контролюючий орган) оспорює правочини (договори), укладені суб`єктами приватного права (господарюючими суб`єктами), з підстав їх недійсності, визначених цивільним законом.
В контексті доводів апелянта про те, що висновок суду про те, що зазначений спір відноситься до юрисдикції господарського судочинства ніяк не обґрунтовано, колегія суддів констатує, що обраний Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві спосіб захисту інтересів у спірних правовідносинах - визнання недійсними господарських договорів є характерним саме для приватноправового спору та не властивий публічно-правовим правовідносинам.
У постанові від 29.02.2024 у справі № 580/4531/23, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що самого по собі посилання позивача на наявність повноважень ініціювати судовий розгляд, зокрема повноважень контролюючого органу за підпунктом 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 ПК України, недостатньо, щоб стверджувати про адміністративну юрисдикцію спору.
За змістом частини четвертої статті 5, пункту 5 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.
Таким чином, при реалізації контролюючим органом повноважень за підпунктом 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 ПК України, визначальним для віднесення відповідного спору до юрисдикції адміністративних судів залишається з`ясування його публічно-правової природи (змісту, характеру) із застосуванням наведених вище критеріїв, на чому неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 17 квітня 2018 року у справі 815/6956/15, від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17, від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 02 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 17 червня 2020 у справі № 826/10249/18, від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21, від 30 березня 2023 року у справі № 990/1/23, від 31 серпня 2023 року у справа № 640/26320/20, формулюючи універсальний підхід до розмежування приватноправових і публічно-правових спорів, який має враховуватися судами для вирішення питання предметної юрисдикції спору за участю суб`єкта владних повноважень незалежно від конкретного складу сторін.
Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду у наведеній постанові також зробила висновок, що справи за позовами контролюючого органу про визнання правочинів, укладених підприємствами, які не здійснювали господарської діяльності, що встановлено вироком суду, недійсними та застосування визначених законом наслідків їх недійсності підлягають розгляду адміністративними судами за правилами КАС України, оскільки такі спори пов`язані з реалізацією органами Державної податкової служби України компетенції щодо здійснення податкового контролю, а отже, є публічно-правовими. Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною господарською діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження договорами та документами бухгалтерського обліку.
Колегія суддів зауважує, що у межах даної справи спірні договори підряду були підписані керівниками ТОВ "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" та ТОВ «Лайк Трес». Обставин створення вказаних суб`єктів господарської діяльності без мети здійснення господарської діяльності (фіктивно) судовими рішеннями не встановлено. Поряд з цим, у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2015 у справі №826/23574/15, яка набрала законної сили, судом встановлено факти господарської діяльності між ТОВ "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" із ТОВ «Лайк Трест» по оспорюваних договорах підряду.
Таким чином, даний спір за своєю суттю має приватноправовий характер, а отже не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко