Справа № 342/1248/25
Провадження № 2/342/216/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Федів Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Герасимчук Олег Олександрович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Герасимчук Олег Олександрович, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 28.01.1989 року виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з актовим записом № 1. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що на початку сімейного життя шлюбні відносини позивача та відповідача складалися добре, однак на даний момент подружжя разом не проживає, шлюбні відносини між сторонами припинились. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також у них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та ведення спільного побуту. 
Представник позивача зазначає, що всі зусилля щодо знаходження компромісу між сторонами не дали жодних результатів, тому позивач вважає, що наразі немає можливості збереження сім`ї. На даний час шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя примирення, збереження між сторонами сім`ї, позивач вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. У позовній заяві також зазначено, що неповнолітніх дітей у сторін немає. Відповідач проти розірвання шлюбу. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 11, 133, 174-177, 263 ЦПК України, просить суд розірвати шлюб.
Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Герасимчук Олег Олександрович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання в справі призначено на 08 січня 2026 року о 12:50 год в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (зал судових засідань №2, вул. Героїв Євромайдану, 7, м. Городенка).
Учасники справи в судове засідання 08 січня 2026 року не з`явилися. 
Представник позивача у поданій до суду позовній заяві просив суд розгляд даної справи здійснювати без участі позивача та його представника. Проти винесення судом заочного рішення не заперечував.
08 січня 2026 року відповідач – ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила суд розгляд даної справи проводити без її участі. Зазначила, що позовні вимоги визнає.
Дії сторін не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно з гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. 
Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28 січня 1989 року виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що 28 січня 1989 року складено відповідний актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 08 грудня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Статтею 51 Конституції України та статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже положення статті 51 Конституції України та статті 24 СК України відповідають Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, відповідно до статті 12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, статтею 5 Протоколу № 7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Аналогічні положення містить стаття 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 Сімейного Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з частиною третьою статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
При вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила суд розгляд даної справи проводити без її участі. Зазначила, що позовні вимоги визнає.
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено в нормах Сімейного кодексу України.
Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач та відповідач не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить лише формальний характера, а відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, то суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати.
На підставі викладеного, ст.ст.112-115 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 273, 265, 268, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги задовольнити. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28 січня 1989 року виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 28 січня 1989 року. 
Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Позивач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач – ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Судове рішення складене 08.01.2026.

Суддя: Федів Л. М.