ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

02 лютого 2026 року	Справа №160/23499/24 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України Харківській області (відповідач-2) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України Харківській області (відповідач-2), в якій позивач просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, зарахувати:
до пільгового стажу періоди роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року: з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І. Калініна;
до страхового стажу період роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року: з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І. Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката його трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.11.2023 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Подану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області і за результатами її розгляду прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №163850007413 від 14.11.2023, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу, оскільки до страхового стажу неможливо зарахувати періоди роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 через те, що дата заповнення трудової книжки 30.06.2009, тож, страховий стаж зараховано з 1998 року згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу; крім того, за відсутності пільгових довідок спеціальний стаж зараховано згідно з відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного спеціального страхування. Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023, позивач оскаржив його у судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №160/11784/24 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення №163850007413 від 14.11.2023; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 11.08.1992 по 01.01.1998; зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1988 по 01.07.1992, а також зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 09.11.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у цій справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України. При цьому позивач наголошує, що відповідно до протиправного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, яке було визнане протиправним та скасоване рішенням суду від 22.07.2024 року, до стажу позивача не було зараховано не лише період його роботи на Державному підприємстві «Горлівський хімічний завод» з 11.08.1992 року по 01.01.1998 року та період його навчання в Горлівському машинобудівному технікумі з 01.09.1988 року по 01.07.1992 рік, згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року, який суд зобов`язав відповідачів зарахувати, а ще й не було зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 03.05.2001 року по 01.12.2014 року. Так, згідно дублікату трудової книжки позивача, починаючи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року позивач працював на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року - на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року - на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року - на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 20.08.2018 року працював на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна. Тобто з майже 14-ти років пільгового стажу роботи позивача на зазначених підприємствах згідно з протиправним та скасованим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023 до пільгового стажу позивача зараховано лише 3 роки 7 місяців 28 днів, що є протиправним та не відповідає нормам чинного законодавства України, грубо порушує права позивача на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1. Крім того, до страхового стажу позивача безпідставно не було зараховано період його роботи на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна з 01.12.20014 року по 20.08.2018 року, через відсутність відомостей про сплату страхових внесків. Позивач наголошує, що спірні періоди роботи підтверджено відповідними записами в його трудовій книжці, що є основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, і вказані записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги та відновити порушене право з урахуванням обраного способу захисту.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, виклавши в ній позовні вимоги відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду від 02.09.2024, представником позивача 07.10.2024 подано уточнену позовну заяву, у якій позовні вимоги викладено в оновленій редакції, а саме:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І. Калініна; зарахувати до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі №160/23499/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду:
- уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити кого саме позивач вважає відповідачем (відповідачами) у цій справі та до кого спрямовує свої позовні вимоги, а у разі визначення двох відповідачів - зазначити позовні вимоги щодо кожного з них, а також виклавши в ній позовні вимоги відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, та копій цієї уточненої позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі; 
- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.
На виконання вимог ухвали суду від 07.11.2024, позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій у якості відповідачів визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1) та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2), а також позовні вимоги викладено в оновленій редакції, а саме:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 при призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 періодів роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; та не зарахування до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та щодо не зарахування до його страхового і пільгового стажу всіх інших періодів його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; зарахувати до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом та прийнято уточнену позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі №160/23499/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а також призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Цією ж ухвалою клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі – задоволено частково: витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 ; у задоволенні іншої частини клопотання – відмовлено.
09.01.2025 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на позовну заяву, в якому відповідач-2 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 09.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №163850007413 від 14.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. При цьому за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 через те, що дата заповнення трудової книжки 30.06.2009, тож, страховий стаж зараховано з 1998 року згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. Крім того, за відсутності пільгових довідок спеціальний стаж зараховано згідно з відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного спеціального страхування. Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку, таким чином, у даному випадку немає жодних підстав для визнання протиправними дій відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
30.01.2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання вимог ухвали суду від 30.12.2024 надійшла завірена належним чином копія пенсійної справи ОСОБА_1 .
03.02.2025 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на позовну заяву, в якому відповідач-1 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 09.11.2023 була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. За результатами розгляду вказаної заяви цим органом прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, відтак, відповідач-1 не є суб`єктом прийняття відповідного рішення. Відповідальним за опрацювання заяви позивача та ухвалення рішення в цьому випадку є територіальний орган Пенсійного фонду України в Харківській області – відповідач-2, тому дії зобов`язального характеру не можуть бути покладені на відповідача-1. Також відповідач-1 зауважив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023 обґрунтовано відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи через не підтвердження відповідними уточнюючими довідками. 
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.11.2023 ОСОБА_1 при досягненні 50-річного віку звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До вказаної заяви позивачем надано пакет документів на підтвердження пільгового і страхового стажу, серед яких дублікат трудової книжки серії НОМЕР_2 від 30.06.2009.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.11.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням №163850007413 від 14.11.2023 відмовило позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно із ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу, в той час, як страховий стаж ОСОБА_1 становить 19 років 10 місяців 16 днів, в тому числі з урахуванням кратності за Списком №1 - 22 роки 10 місяців 16 днів, пільговий стаж – 03 роки 07 місяців 28 днів. 
При цьому вказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням №163850007413 від 14.11.2023 відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки дата заповнення трудової книжки 30.06.2009 року, тож стаж зараховано з 1998 року згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу. Також, за відсутності пільгових довідок, спеціальний стаж зараховано згідно з Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023, ОСОБА_1 07.05.2024 звернувся до суду з позовом про його оскарження. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 в адміністративній справі №160/11784/24, позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023 про відмову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу період його роботи на Державному підприємстві «Горлівський хімічний завод» з 11.08.1992 року по 01.01.1998 року, та зарахувавши до його страхового стажу період його навчання в Горлівському машинобудівному технікумі з 01.09.1988 року по 01.07.1992 рік, згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
- у задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 в адміністративній справі №160/11784/24 набрало законної сили 30 вересня 2024 року.
Водночас, ОСОБА_1 , звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій, посилаючись на те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023, яке було визнане протиправним та скасоване рішенням суду від 22.07.2024 року у справі №160/11784/24, було протиправно відмовлено у зарахуванні до стажу позивача не лише періоду його роботи на Державному підприємстві «Горлівський хімічний завод» з 11.08.1992 року по 01.01.1998 року та періоду його навчання в Горлівському машинобудівному технікумі з 01.09.1988 року по 01.07.1992 рік, згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року, який суд зобов`язав відповідачів зарахувати, а ще й не було зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 03.05.2001 року по 01.12.2014 року, а також не було зараховано до його страхового стажу період його роботи на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна з 01.12.20014 року по 20.08.2018 року, тож, на думку позивача, наявні підстави зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати вказані спірні періоди до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 , відповідно, а також зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 30.06.2009 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною третьою статті 124 Конституції України, у редакції Закону №1401-VIII від 02.06.2016, установлено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.
Виходячи із цієї конституційної формули, суди покликані вирішувати не будь-які питання, які виникають з усіх можливих правовідносин, а функцією суду є розгляд і вирішення юридичних конфліктів, тобто - юридичних спорів. 
Для того, щоб спір став правовим, він повинен володіти такими характерними ознаками: 1) правовий спір виникає лише з таких дій його учасників, що мають юридичні наслідки; 2) правовий спір повинен бути спрямований на реалізацію та захист прав, свобод, законних інтересів, а також виконання обов`язків особи.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Щодо конституційного права особи на захист від порушень з боку органів державної влади, то офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України міститься, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011.
У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Також зазначено про те, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.
Щодо порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес».
При цьому, з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційним Судом України зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» має один і той же зміст.
Таким чином обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважать начебто певні дії суб`єкта владних повноважень впливають на їх правове становище. Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті, або інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Разом з цим, вирішення позовних вимог на майбутнє суперечить приписам ст.5 КАС України, якою визначено, що захисту підлягає саме порушене право особи, а не можливість його порушення в майбутньому.
З поданої позовної заяви встановлено, що позивач, не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, яким, окрім іншого, також було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 03.05.2001 року по 01.12.2014 року, а також було відмовлено у зарахуванні до його страхового стажу періоду роботи на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна з 01.12.20014 року по 20.08.2018 року, оскаржив це рішення у судовому порядку і рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 в адміністративній справі №160/11784/24, яке набрало законної сили, вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023 було визнане протиправним та скасоване у цілому із зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163850007413 від 14.11.2023, яким, окрім іншого, вирішувалося питання щодо зарахування до пільгового і страхового стажу позивача спірних у справі, що наразі розглядається, періодів роботи, на теперішній час є скасованим, а заява позивача про призначення пенсії від 09.11.2023 року перебуває на повторному розгляді у відповідача-2 на виконання рішення суду у справі №160/11784/24, при здійсненні якого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у межах наданих йому дискреційних повноважень буде повторно розглянуто всі питання, пов`язані з наявністю у позивача права на призначення такої пенсії, в тому числі, і питання щодо наявності права на зарахування спірних періодів роботи до його пільгового і страхового стажу. 
При цьому суд зазначає, що право позивача на зарахування спірних періодів роботи до його пільгового і страхового стажу було порушено не бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як помилкового вказує позивач у цій справі, бо відповідачем-1 вчинено активні дії по розгляду заяви позивача про призначення пенсії і поданих разом із нею документів, в тому числі на предмет наявності підстав для зарахування спірних у цій справі періодів роботи до пільгового і страхового стажу позивача та прийнято відповідне рішення з цього приводу, а саме: рішення №163850007413 від 14.11.2023. Тож жодної протиправної бездіяльності з цього приводу відповідачем-1 допущено не було, відтак підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання такої бездіяльності протиправною відсутні.
Також суд не знаходить підстав для зобов`язання відповідача-2 вчинити дії по зарахуванню спірних періодів роботи до пільгового і страхового стажу позивача при здійснені повторного розгляду його заяви про призначення пенсії на виконання рішення суду у справі №160/11784/24, бо такі вимоги є передчасними, з огляду на те, що відповідачем-2 такий розгляд ще не здійснювався і відповідне рішення з цього приводу ним не приймалося. 
При цьому в рішеннях у справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Зважаючи на те, що у даному випадку відповідачем-2 при розгляді заяви позивача про призначення пенсії і поданих разом із нею документів, в тому числі на предмет наявності підстав для зарахування спірних у цій справі періодів роботи до пільгового і страхового стажу позивача буде прийняте рішення, яке передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд позбавлений можливості зобов`язати останнього вчинити дії, про вчинення яких просить позивач, бо вирішення позовних вимог на майбутнє суперечить приписам ст.5 КАС України, якою визначено, що захисту підлягає саме порушене право особи, а не можливість його порушення в майбутньому.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Зважаючи на відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, а також витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України не відшкодовуються. 
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) (відповідач-2) – відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя О.М. Турова