Дата документу 10.02.2026
Справа № 334/10313/25
Провадження № 2/334/944/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
встановив:
представник позивача Журов Є.Є. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу в сумі 23 977,69 гривень.
Позов обґрунтовує тим, що 27.12.2024 між ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 225863209, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума за шкоду, заподіяну майну третьої особи, складає 160 000 гривень, а розмір безумовної франшизи – 3 200 гривень. 11.06.2025 у м. Запоріжжя по вул. Рельєфна, 16 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Так, відповідач, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 . З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована позивачем згідно із Полісом, власник пошкодженого транспортного засобу HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування та іншими документами, передбаченими Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та які є необхідними для прийняття Страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування. З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» було складено ремонтну калькуляцію, відповідно до якої вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого КТЗ, складає 54 755,37 гривень. 23.07.2025 позивачем було отримано заяву потерпілої особи на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, відповідно до якої страховик та потерпіла особа досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав 47 955,37 гривень, та був розрахований таким чином: 51 155,37 гривень – 3 200 гривень (безумовна франшиза). 25.07.2025 позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного засобу). 01.08.2025 позивачем було затверджено страховий акт здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі за пошкоджений транспортний засіб Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 47 955,37 гривень шляхом переказу суми страхового відшкодування за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхове відшкодування. Поліс ОСЦПВВНТЗ № 225863209 було укладено з особливостями та обмеженнями, визначеними статтею 13 Закону. Категорія Страхувальника, який відповідно до статті 13 Закону має право на зменшення розміру страхової премії на 50% - пенсіонер. Тобто даний поліс було укладено зі знижкою у 50 % страхового платежу. Відтак, з огляду на порушення правил особистого керування страхувальником забезпеченим транспортним засобом, він зобов`язаний компенсувати на користь позивача суму 50% виплаченого страхового відшкодування у сумі 23 977,69 гривень.
Відповідач відзив на позов не подав.
Ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 16.12.2025. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання. Рекомендований отриманий відповідачем 21.12.2025. Таким чином відповідно до пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленим про розгляд справи.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з полісом обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 225863209 в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» забезпечено транспортний засіб ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 160 000 гривень, франшиза 3 200 гривень. Страхувальником транспортного засобу є ОСОБА_2 .
Власником транспортного засобу ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
11.06.2025 відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 358771, згідно якого 11.06.2025 о 17.25 годині в м. Запоріжжя, вул. Рельєфна, 16, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції до транспортного засобу, що рухався попереду, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалась попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.
Постановою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 24.07.2025 у справі № 334/5225/25 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і накладено на нього штраф у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 гривень та стягнуто судовий збір в сумі 605,60 гривень.
Власником транспортного засобу Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
12.06.2025 власник транспортного засобу Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із повідомленням про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою.
Актом огляду транспортного засобу та ремонтною калькуляцією № 295562 від 09.07.2025 підтверджується інформація щодо завданих ОСОБА_3 збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із заявою про страхове відшкодування.
23.07.2025 ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із заявою про виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, в якому зазначено про досягнення згоди між страховиком та потерпілою особою щодо розміру страхового відшкодування, який склав: 47 955,37 гривень, що розрахований наступним чином: 51 155,37 гривень за вирахуванням 3 200 гривень (франшиза).
Згідно зі страховим актом № 295562/1/2025 від 01.08.2025, розрахунком суми страхового відшкодування № 295562/1 від 25.07.2025 ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», платіжною інструкцією № 16328 від 01.08.2025, ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснило виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування в сумі 47 955,37 гривень.
ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» надіслало відповідачу досудову вимогу від 11.09.2025 № 1278-ЮР про виплату страхового відшкодування, враховуючи порушення правил особистого керування страхувальником забезпеченим транспортним засобом , яким він не є, страхова компанія просила протягом 10 календарних днів з дня отримання цього листа, добровільного сплатити суму страхової виплати в сумі 23 977,69 гривень – зі знижкою 50% страхового платежу.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до статті 29 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на час виникнення спірних правовідносин – укладення договору (далі – Закон № 1961-IV), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Згідно з пунктом 13.2 статті 13 Закону № 1961-IV розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Пунктом 38-1.1 статті 38-1 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
За приписами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.06.2025 о 17.25 годині, відповідач  ОСОБА_1 спричинив  ОСОБА_3 матеріальні збитки у виді пошкодження транспортного засобу Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого вона є, та витрат, які остання мусила зробити для відновлювального ремонту транспортного засобу.
Вартість збитків, завданих ОСОБА_3 складає 47 955,37 гривень, що підтверджується ремонтною калькуляцією № 295562 від 09.07.2025, розрахунком № 295562/1 від 25.07.2025, страховим актом ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» № 295562/1/2025 від 01.08.2025.
Відповідно до платіжної інструкції № 16328 від 01.08.2025 позивач сплатив потерпілій ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 47 955,37 гривень.
З огляду на те, що поліс обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 225863209, був укладений із ОСОБА_2 на підставі пункту 13.2 статті 13 Закону № 1961-IV зі зменшенням розміру страхового платежу на 50 відсотків, а 11.06.20.2025 водієм забезпеченого транспортного засобу був ОСОБА_1 , через дії якого сталася дорожньо-транспортна пригода, у страховій компанії виникло право зворотної вимоги до відповідача в порядку регресу в сумі 23 977,69 гривень, тобто 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов є законним та обґрунтованим. Отже його необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача виплачене ним страхове відшкодування в сумі 23 977,69 гривень.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроєкту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).
Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.
Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі№ 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Судом встановлено, що 18.11.2025 між ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та Адвокатським бюро «Євгена Журова» укладений Договір про надання правничої допомоги (далі – Договір). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вартість витрат на надання професійної правничої допомоги складає 6 000 гривень, у тому числі підготовка позовної заяви (визначення правової позиції, аналіз релевантної судової практики, формування змісту та обсягу позовних вимог, правовий аналіз матеріалів страхової справи, збір доказів), формування додатків до позовної заяви, надсилання копії позовної заяви із додатками до неї відповідачу (6 годин) – 6 000 гривень.
Відповідно до акту прийому-передачі справ по супроводженню вихідних позовів клієнта по Договору про надання правничої допомоги від 18.11.2025 від 09 грудня 2025 року, сума виплати ОСОБА_1 складає 47 955,37 гривень, сума вимоги 23 977,69 гривень.
Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не подав.
Ураховуючи вищезазначене, оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження понесених позивачем витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд дійшов висновку про покладення на відповідача обов`язку по відшкодуванню понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 гривень.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422,40 гривні.
Керуючись статтями 3 - 5, 10 - 13, 141, 259, 263 - 265, 268, 279 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» суму виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу в сумі 23 977 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімдесят сім) гривень 69 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» судові витрати в сумі 8 422 (вісім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, які складаються із: судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:
позивач – Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 102, м. Київ, код ЄДРПОУ 22868348,
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя М.В. Фетісов