СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2026 року м. Суми Справа № 480/3842/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду. 
Позивач, як особа з інвалідністю внаслідок війни третьої групи, звернувся із заявою про призначення пенсії, а саме у зв`язку з інвалідністю. Відповідач прийняв рішення, яким відмовив позивачу у призначенні вказаної пенсії. 
Тому позивача звернувся до суду з позовною заявою 14.05.2025, в якій просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в нарахуванні з 17.01.2024 пенсії по інвалідності за ч.2 ст.32 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV); зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу з 17.01.2024 пенсію по інвалідності згідно з нормаю вказаного закону.
Судом було відкрито провадження у справі 15.05.2025.
На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано клопотання від 30.05.2025 про долучення доказів. Суд долучив докази до матеріалів справи.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд на підставі норми ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинаства України вирішує справу за наявними матеріалами. 
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю внаслідок війни третьої групи. Вказане підтверджується записом у паспорті громадянина України на ім`я позивача та посвідченням від 11.04.2024 серії НОМЕР_1 . Також позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України.
Відповідно до довідки МСЕК від 15.03.2024 серії 12ААГ № 564985 позивач з 17.01.2024 є особою з інвалідністю третьої групи. Травма пов`язана із захистом Батьківщини.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.04.2024 про призначення пенсії у зв`язку з інвалідністю, як особі з інвалідністю внаслідок війни третьої грпуи, яка установлена позивачу у період з 17.01.2024 до 31.01.2025. У заяві позивачем зазначено, що йому призначалась пенсія/державна допомога, виплата на дитину/страхові виплати, а також те, що станом на 04.04.2024 позивач працює.
За результатами розгляду заяви позивача відповідачем прийнято рішення від 11.04.2024 № 134550027404 про відмову у призначенні пенсії відповідно до ст.30 Закону № 1058-IV. Відмова мотивована тим, що у позивача, як особи з інвалідністю третьої групи (травма пов`язана із захистом Батьківщини), відсутній необхідний страховий стаж.
Висновки суду та їх мотиви.
По-перше, щодо правового регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, для осіб з інвалідністю II та III груп від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років. Якщо інвалідність настала в період проходження строкової військової служби або внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 до 21.02.2014 за євроінтеграцію (Революції Гідності), у особи, яка звернулася за медичною допомогою у період з 21.11.2013 до 30.04.2014, то пенсія по інвалідності призначається особі незалежно від наявності страхового стажу (частини 1 та 2 ст.32 Закону № 1058-IV).
Натомість ч.2 ст.1 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'' від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (надалі - Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що військовослужбовці, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності призначаються незалежно від тривалості служби (ч.5 ст.2 Закону № 2262-ХІІ).
Пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства (ст.18 Закону № 2262-ХІІ).
По-дргуге, щодо повноважень відповідача.
Частиною 3 ст.44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Згідно з ст.101 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' від 05.11.1991 № 1788-ІV органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Зловживанням з боку пенсіонера, в розумінні ч.1 ст.103 цього Закону, є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Крім того, п. 6 Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, фонд має право отримувати безоплатно від міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування необхідні для виконання покладених на нього завдань інформацію, документи і матеріали, а також користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами.Також передбачені і інші права, які необхіді для виконання завдань фондом. 
Також відповідно до норм ст.47 та ч.1 ст.48 Закону України ''Про адміністративну процедуру'' від 17.02.2022 № 2073-ІХ під час підготовки справи до розгляду та вирішення, крім невідкладного розгляду та вирішення справи (стаття 60 цього Закону), адміністративний орган встановлює наявність та достатність матеріалів у справі, а також за необхідності: 1) витребовує додатково документи та відомості; 2) залучає до участі в адміністративному провадженні адресата, повідомляє йому правові підстави початку адміністративного провадження та можливі наслідки прийняття адміністративного акта; 3) повідомляє заінтересованим особам про початок адміністративного провадження та про їхні права на участь в адміністративному провадженні; 4) повідомляє учасникам адміністративного провадження порядок ознайомлення з матеріалами справи, їхні права і обов`язки; 5) надає учасникам адміністративного провадження можливість подати документи, клопотання, пояснення та зауваження, довести обставини, що мають значення для вирішення справи; 6) вирішує питання про необхідність залучення до участі в адміністративному провадженні осіб, які сприяють розгляду справи, призначення експертизи, проведення огляду на місці або огляду речей, проведення слухання у справі; 7) виконує інші передбачені законом обов`язки в рамках адміністративного провадження. 
Отже, саме на відповідача, як суб`єкта, який розглядає заяву про призначення пенсії, покладено обов`язок надавати оцінку змісту поданої особою заяви, в тому числі, вчиняти вказані вище дії.
По-трете, висновки щодо дій відповідача та спірного рішення.
Суд звертає увагу, що позивач мотивує позовну заяву (визначає підставою позову) дві правові норми, які передбачені двома законами, а саме Законом № 2262-ХІІ та Законом № 1058-ІV. У заяві від 04.04.2024, з якою позивач звернувся до відповідача, позивач просив призначити йому пенсію у зв`язку зі встановленою інвалідністю третьої групи, яка отримана під час захисту Батьківщини. Позивач не зазначав у заяві конкретного закону, на підставі якого він просив призначити пенсію.
Відповідач у спірному рішенні застосував норми Закону № 1058-ІV, а не Закону № 2262-ХІІ, який не встановлює умов для призначення пенсії у зв`язку з інвалідністю, як наявність певного страхового стажу в особи. Суд звертає увагу, що відповідно до норм Закону № 2262-ХІІ позивач має право на пенсію у зв`язку з інвалідністю. Відповідач у рішенні не обґрунтовує, чому при розгляді заяви позивача він застосовує саме Закон № 1058-ІV та не надає праової оцінки правам позивача, з урахуванням норм Закону № 2262-ХІІ, в той час, як позивач не зазначав посилання в заякі на конкретний закон. 
Також рішення не містить обґрунтувань стосовно того, чи належить позивач до переліку суб`єктів, які передбачені у ч.2 ст.32 Закону № 1058-IV та чому така норма не застосовується (або застосовується) для визначення права позивача на призначення пенсії. Крім того, відповідач не роз`яснив позивачу алгоритму дій та не сприяв у вирішенні питання щодо признаечння йому пенсії у зв`язку з інвалідністю.
Зазначені вище обставини у своїй сукупності підтверджують те, що спірне рішення відповідача від 11.04.2024 не відповідає критеріям правомірності, які передбачені нормою ч.2 ст.2 КАС України. 
Суд, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, виходить за межі позовних вимог, визнає протиправним та скасовує вказане рішення рішення та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії і прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Вимоги зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу з 17.01.2024 пенсію по інвалідності згідно ч.2 ст.32 Закону № 1058-IV задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. Відповідач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, ще не приймав відповідного рішення.
Відповідачу необхідно врахувати, що відповідач не роз`яснив позивачу алгоритму дій та не сприяв у вирішенні питання щодо призначення йому пенсії у зв`язку з інвалідністю. Також відповідач застосовує норми Закону № 1058-ІV без надання оцінки всім фактам, в тому числі тому: чи належить позивач до кола суб`єктів, передбачених нормою ч.2 ст.32 Закону № 1058-IV; чи має позивач право на пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ. У разі необхідності відповідач зобов`язаний витребувати документи, яких не вистачає, а також повідомити позивача, які саме документи необхідно надати або які дії вчинити для прийняття відповідачем рішення. 
На переконання суду, основною метою діяльності відповідача повинно бути не формальне, а реальне гарантування конституційного права особи на пенсійне забезпечення, в тому числі і шляхом сприяння в реалізації прав та мотивуванні своїх дій і рішень. Діяти інакше - не є справедливим.
Судові витрати.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем інших судових витрат, то їх розподіл не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково. 

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 11.04.2024 № 134550027404.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 04.04.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук