760/5803/25

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кицюк В.С., за участю: секретаря Губар Ю.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в місті Києві, про скасування усиновлення,-
ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив скасувати усиновлення повнолітньої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до актового запису про народження дитини №705, дата складання 04 вересня 1999 року, орган державної реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції міста Києва, а саме виключити відомості про матір ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач із колишнім чоловіком ОСОБА_3 усиновили у 1999 році немовля-дівчинку із пологового будинку. Зауважує, що дитину любили як рідну, створили для неї всі можливі життєві та матеріальні умови для здоров`я, розвитку, виховання та відпочинку. Позивач на час усиновлення не знала про психічні відхилення дитини. Однак, відповідач з дитинства знущалась над всіма, билася, розбивала посуд, скло, вибивала двері, кидала ножі, погрожувала вбити, почала курити та вживати. З 2016 року знущання посилювались, відповідач постійно погрожувала старшому сину позивача та чоловіку. 22.04.2022 позивач листом відкрила таємницю усиновлення відповідачу і зауважила, що родинні відносини розірвані між ними назавжди. Оскільки позивач переживає за життя рідного сина, відтак просить скасувати усиновлення доньки. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі.
Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 09 лютого 2026 року приведено до присяги та допитано свідка ОСОБА_4 .
У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково звернула увагу, що відповідач постійно робила нестерпним життя позивача та її рідного сина, погрожувала та билась. Також зауважила, що після своєї смерті не хоче, щоб відповідач мала право на спадкування нерухомого майна позивача.
Відповідач своїм правом не скористалась, відзив на позов не подала. У судовому засіданні зауважила, що любить свою маму, вважає її рідною та не розуміє навіщо вона подала цей позов до суду. Звернула увагу, що про усиновлення дізналась з листа матері у 2022 році, до цього часу навіть не здогадувалась про це. Крім того, вона любила свого батька, який помер, та любить брата як рідного. Також звернула увагу, що раніше мала наркотичну залежність, від якої вже вилікувалась.
Третя особа у судове засідання не з`явилась, попередньо направила заяву про розгляд справи за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 1999 року дозволено подружжю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , удочерити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Внесено зміни до актового запису №705 від 04 серпня 1999 року відділу реєстрації актів громадянського стану Дарницького району міста Києва про народження дитини. Змінено прізвище « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », ім`я « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », по батькові « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_4 на ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження «м. Київ» залишено без змін. Батьками записано: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 (а.с.21-24).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06 січня 2000 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.20).
25.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою, відповідно до змісту якої 24 серпня 2019 року заявник викликала поліцію, оскільки її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась в неадекватному, агресивному стані та здійснювала домашнє насильство відносно свого рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.28). Аналогічні пояснення надав ОСОБА_4 25 серпня 2019 року Дарницькому УП ГУНП у м. Києві (а.с.29).
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_2 24.08.2019 року о 23.15 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в неадекватному стані, повторно протягом року, вчинила насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_1 та брата ОСОБА_4 , чим вчинила психологічне насильство в сім`ї. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.31).
Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді арешту строком на 6 місяців. Вироком встановлено, що ОСОБА_2 24.09.2019 року приблизно о 05 год. 00 хв., перебуваючи на Харківській площі поблизу станції метро «Бориспільська» у м. Києві шляхом знаходження, умисно незаконно, для власного вживання, без мети збуту, придбала психотропну речовину - амфетамін загальною масою 0,511 г, що знаходився в трьох згортках з фольги та в пачці з під цигарок, які поклала до правої кишені штанів, в які була одягнена, тим самим почала умисно незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту (а.с.33-34).
Відповідно до копії довідки головного бухгалтера Міського лікувально-консультативного центру виконавчого органу КМР (КМДА), ОСОБА_2 24 грудня 2019 року оформилась на лікування і сплатила за проходження курсу лікування від наркотичної залежності (а.с.37).
Згідно з копією довідки Міського лікувально-консультативного центру виконавчого органу КМР (КМДА) від 13 січня 2020 року №3, ОСОБА_2 пройшла медикаментозне лікування з 24 грудня 2019 року по 10 січня 2020 року (а.с.38).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23 квітня 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.25).
Крім того, позивачем на підтвердження вимог позовної заяви надано фотографії: розбитого скла у ванній кімнаті, потрісканої штукатурки над вхідними дверми та відбитої раковини у ванній кімнаті (а.с.43-48). Також позивач надає диск із відеозаписами, фотографіями та аудіозаписами, які не підписані ЕЦП, відтак у розумінні положень ЦПК України вказані файли не є належними доказами (а.с.50).
Також у судовому засіданні допитано свідка, який є сином позивача та братом відповідача. Свідок у судовому засіданні пояснив, що постраждав від дій сестри, не може забути погрози та насильство від відповідача. 
Окремо звернув увагу, що свідок не хоче мати справи із відповідачем у відповідних справах по успадкуванню майна. Відповідне підтвердила і сама позивач у судовому засіданні, оскільки не хоче, щоб відповідач після її смерті мала право на спадкування майна як її дитина . 
Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 СК України. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Статтею 238 СК України визначено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.
Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття.
Усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров`ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім`ї.
Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися.
На переконання суду підстави, передбачені ст.238 СК України для скасування усиновлення, - відсутні. 
Так, позивач належними та допустимими доказами не довела, що протиправна поведінка усиновленого загрожує життю, здоров`ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім`ї. Надана постанова суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у формі психологічного насильства - не містить у собі доказів протиправної поведінки відповідача, яка загрожує життю та/або здоров`ю усиновлювача або інших членів сім`ї. Аналогічно вирок суду про визнання відповідача винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме зберіганні при собі без мети збуту психотропної речовини не містить доводів протиправної поведінки відповідача, яка саме загрожує життю та/або здоров`ю усиновлювача або інших членів сім`ї.
Окремо необхідно звернути увагу на показання свідка, який є сином позивача та який також повідомив, що не хоче з відповідачем, як сестрою, мати спадкових справ по успадкуванню майна після смерті батьків. Тобто, наявність спорів про майнові та спадкові права - не можуть бути підставою для скасування усиновлення повнолітньої дитини.
Також, як з`ясовано у судовому засіданні ,позивач не намагалася зберегти від усиновленої таємницю усиновлення, розголосила дитині її походження листом у 2022 році.
Враховуючи встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини, суд зазначає, що у контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька (матері) стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися її вихованням та розвитком таким чином і в такому обсязі, які в мінімальному значенні закріплені у законодавстві та визначаються загальними уявленнями про батьківство. При цьому, зовнішньо також має простежуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання у звичайних побутових обставинах.
Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі викладеного, позов задоволенню не підлягає у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.
Керуючись ст.ст.4, 7, 8, 12, 13, 76 - 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в місті Києві, про скасування усиновлення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вікторія КИЦЮК

Повний текст виготовлено 11.02.2026