ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2025 року	справа № 380/21696/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді: Кисильової О.Й., 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лентроп Інвест" про стягнення податкового боргу,
в с т а н о в и в: 

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лентроп Інвест" (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів у розмірі 1 340 804,03 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 26.05.2025 ТОВ "Лентроп Інвест" має заборгованість перед бюджетом, а саме: 
- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 340 804,03 грн; 
- по податку на прибуток у розмірі 4 899,00 грн.
Оскільки відповідач добровільно не сплатив суму податкового боргу, позивач просить задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача вказану суму боргу.
Ухвалою від 31.10.2025 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.
Ухвалою від 10.11.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Ухвала від 10.11.2025 про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де зареєстрованим місцем проживання є: м. Львів, вул. Лазаренка Є. академіка, буд. 2, приміщ. 22. Вказане поштове відправлення отримане 26.11.2025 уповноваженою особою відповідача.
Відтак, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, проте не скористався правом подання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши надані документи, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.
Згідно із Довідкою про податкову заборгованість від 26.05.2025 № 5803/5/13-01-13-02-12 ТОВ "Лентроп Інвест" має заборгованість перед бюджетом станом на 26.05.2025 а саме: 
- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 340 804,03 грн; 
- по податку на прибуток у розмірі 4 899,00 грн.
Заборгованість перед бюджетом, станом на 26.05.2025 у сумі 1 340 804,03 грн по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла на підставі:
- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.12.2024 № 9387153158 на суму 10 024 570,00 грн, сума до стягнення стягнення 0,80 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 04.03.2025 № 9145/13-01-04-05/44950680 на суму 1 335 557,73 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 21.03.2025 № 12199/13-01-04-06/44950680 на суму 6,50 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 28.04.2025 № 18669/13-01-04-06/44950680 на суму 340,00 грн.
Заборгованість по податку на прибуток виникла на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 05.02.2025 № 9423745476 на суму 4899,00 грн.
Зазначена сума грошового зобов`язання не сплачена відповідачем у встановленому законом строк, що і стало підставою для звернення податкового органу до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.
За правилами п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі – ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України).
Оскільки вказані грошові зобов`язання не були сплачені у встановлений Законом строк, у відповідача виник податковий борг у розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.
Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Із матеріалів справи слідує, що відповідач самостійно задекларував зобов`язання на підставі податкових декларацій з ПДВ від 20.12.2024 № 9387153158 та по податку на прибуток від 05.02.2025 № 9423745476.
Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за результатами річного декларування виникла унаслідок нараховування контролюючим органом відповідно до ППР від 04.03.2025 № 9145/13-01-04-05/44950680 на суму 1 335 557,73 грн; від 21.03.2025 № 12199/13-01-04-06/44950680 на суму 6,50 грн; від 28.04.2025 № 18669/13-01-04-06/44950680 на суму 340,00 грн.
Доказів оскарження відповідачем у судовому порядку ППР від 04.03.2025 № 9145/13-01-04-05/44950680, від 21.03.2025 № 12199/13-01-04-06/44950680 та від 28.04.2025 №18669/13-01-04-06/44950680 матеріали справи не містять.
Із урахуванням наведеного, суд вважає, що таке грошове зобов`язання є узгодженим.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Судом встановлено, що 31.03.2025 контролюючим органом виставлена відповідачу вимога форми "Ю" № 0008368-1302-1301 та надіслана відповідачу поштою. Вказане поштове відправлення вручено відповідачу особисто 14.04.2025.
Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 42.5. ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Разом із тим, застосовані контролюючим органом заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу в добровільному порядку.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (п. 95.1ст. 95 ПК України).
Статтею 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Суд зауважує, що податковий борг, заявлений до стягнення, є узгодженим.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Проаналізувавши наявні у справі докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних доказів сплати вказаного податкового боргу або інших належних доказів, спростовуючих наведені позивачем доводи. 
За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. 
Суд не здійснює розподілу судових витрат, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст. ст. 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 КАС України, суд
в и р і ш и в :
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лентроп Інвест" (79008, м. Львів, вул. Лазаренка Є. академіка, буд. 2, приміщ. 22; код ЄДРПОУ 44950680) до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів у розмірі 1 340 804 (один мільйон триста сорок тисяч вісімсот чотири) грн 03 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Кисильова Ольга Йосипівна