Провадження №2-о/359/10/2026
Справа №359/1793/25
РІШЕННЯ
Іменем України
16 січня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
1. Зміст поданої заяви.
В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, яку обґрунтувала тим, що з 01 січня 2014 року вона проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 25 квітня 2024 року ОСОБА_5 мобілізований до Збройних Сил України для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . З 06 червня 2024 року ОСОБА_5 переведений до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби на посаді старшого водія 1-го відділення 1-го взводу 9-ї роти 3-го механізованого батальйону. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 зник безвісти поблизу населеного пункту Прогрес Покровського району Донецької області під час виконання бойового завдання та обов`язків військової служби. При оформлення військових документів ОСОБА_5 були надані відомості про ОСОБА_1 як про дружину на випадок необхідності інформування про обставини його служби. Проте, у зв`язку з тим, що заявниця не є дружиною ОСОБА_5 вона не має права отримувати будь-які документи та інформацію про обставини зникнення ОСОБА_5 , в тому числі ініціювати пошук ОСОБА_5 , визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим, здійснювати права, визначені Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин». Тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу в період 01 січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.
В липні 2025 року представник заявниці ОСОБА_6 подала додаткові пояснення, якими просила суд врахувати, що ОСОБА_5 не перебуває в статусі зниклого безвісти, а є таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання та обов`язків військової служби при захисті Батьківщини поблизу населеного пункту Прогрес Покровського району Донецької області. Тому представник заявниці ОСОБА_6 просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період 01 січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 для реалізації прав ОСОБА_1 , передбачених ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

2. Ставлення учасників цивільної справи до поданої заяви.
Заявниця та її представник ОСОБА_6 підтримали подану заяву та просили суд її задовольнити.
Представник Міністерства оборони України ОСОБА_17 заперечувала проти задоволення поданої заяви та просила відмовити в її задоволенні у повному обсязі. 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися та про своє ставлення до поданої заяви не повідомили. Про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.
3. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі (т.1 а.с.189).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року було задоволено клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_17 про участь в розгляді цивільної справи в дистанційному режимі відеоконференції (т.1 а.с.199-200).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року було задоволено клопотання представника заявниці ОСОБА_6 про витребування доказів (т.1 а.с.220-221).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника заявниці ОСОБА_6 про виклик та допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.1 а.с.222-224).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2025 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_17 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу (т.2 а.с.13-14).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, від Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області було витребувано копію актового запису про смерть ОСОБА_5 (т.2 а.с.54-59).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2025 року від Рахівського ВДРАЦС у Рахівському районі Закарпатської області було витребувано копію актового запису про смерть ОСОБА_5 (т.2 а.с.109-110).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято відмову представника заявниці ОСОБА_6 від допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , а також виключено допит вказаних свідків з переліку доказів (т.2 а.с.136-139).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
Встановлено, що ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого водія 1-го відділення 1-го взводу 9-роти 3-го механізованого батальйону.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прогрес Покровського району Донецької області ОСОБА_5 загинув, що підтверджується копією актового запису про смерть №2 від 23 липня 2025 року, складеного Рахівським ВДРАЦС у Рахівському районі Закарпатської області (т.2 а.с.120).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_5 , що вбачається зі змісту рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2009 року (т.1 а.с.47-48). 
Спірні правовідносини регулюються гл.6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.
5. Норми права, якими суд керується при розгляді цивільної справи.
У відповідності до положень п.5 ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
За змістом з ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Суд також враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №129/2115/15-ц (провадження №61-2080св18), згідно з якою, для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі №695/1732/16-ц (провадження №61-38901св18) вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до ч.3, ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, в тому числі жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами ч.1 та ч.3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положення ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
6. Мотиви, якими суд керується при розгляді цивільної справи.
Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов проживання №75 від 10 липня 2024 року, (т.1 а.с.65), декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 22 квітня 2024 року (т.1 а.с.67), позовної заяви, поданої ОСОБА_5 до Рахівського районного суду Закарпатської області, від 18 грудня 2014 року (т.1 а.с.68-69), повістки про виклик до суду (т.1 а.с.70), постанови в справі про адміністративне правопорушення від 2012 року (т.1 а.с.93), квитанції про сплату штрафу за порушення ПДР України (т.1 а.с.94), полісах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 жовтня 2022 року, від 17 жовтня 2022 року, від 29 жовтня 2023 року (т.1 а.с.99-102) вбачається, що місцем проживання ОСОБА_5 є адреса: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою з 14 травня 1997 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 28 червня 2023 року (т.1 а.с.34.) ОСОБА_5 постійно відвідував батьківські збори у Вишеньківській ЗОШ І-ІІІ ступенів, в якій навчався ОСОБА_14 , син заявниці. У графі класного журналу, де зазначені відомості про батьків, записаний ОСОБА_5 як батько ОСОБА_14 (.т.1 а.с.74,75-76). ОСОБА_5 уповноважував ОСОБА_1 на представництво його інтересів у приватного нотаріуса (у державній нотаріальній конторі) з питання оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_18 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.84-89). Протягом 2023-2024 років ОСОБА_1 здійснювала переказ грошових коштів на користь ОСОБА_5 , а також нею та ОСОБА_14 здійснювалось регулярне направлення поштових відправлень за адресою проходження військової підготовки ОСОБА_5 (т.1 а.с.91-92, 103-106,111-116,121-125). В травні 2024 року ОСОБА_1 усно зверталась до секретаря старости с. Вишеньки Бориспільського району з проханням про надання консультації щодо можливості отримання послуги реєстрації шлюбу у скорочений термін, в тому числі за добу за принципом екстериторіальності (т.1 а.с.131).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона є сусідкою ОСОБА_1 . Свідок особисто була знайома з ОСОБА_5 , який у 2008 році почав зустрічатись з ОСОБА_1 , а в подальшому проживали однією сім`єю. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вели спільне господарство. ОСОБА_5 відвідував сина ОСОБА_1 в лікарні, придбавав ліки, тобто піклувався про нього як про сина.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що між ним та ОСОБА_5 склались відносини як між сином та батьком. ОСОБА_5 піклувався про свідка. Свідок відвідував батьківщину ОСОБА_5 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що з 2016 року вона є сусідкою ОСОБА_1 . Свідку відомо про те, що стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були близькі, вони мали спільний бюджет, проживали як чоловік та дружина. Свідок разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 їздила в гості на батьківщину ОСОБА_5 , де познайомилась з його сестрою ОСОБА_19 . 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він є місцевим депутатом. Свідок особисто знайомий з ОСОБА_5 з 2008 року, з того часу ОСОБА_5 почав проживати разом з ОСОБА_1 . Вони жили як сімейна пара, тримали спільне господарство, торгували на базарі. Всі вважали, що вони одружені. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що вона доводиться кумою ОСОБА_1 . З 2008 року ОСОБА_1 стала проживати разом з ОСОБА_5 , останній піклувався про сина ОСОБА_1 . Вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Після новини про загибель ОСОБА_5 в соціальній мережі «Фейсбук» всі висловлювали співчуття ОСОБА_1 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона давно знає ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Вони почали спільно проживати приблизно з 2008 року. Разом їздили на відпочинок, тримали курей та поросят, разом працювали на будівництві та мали спільний сімейний бюджет.
Аналізуючи показання свідків, допитаних у судовому засіданні, та письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановлено, що з 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , проживали разом та між ними склались відносини, притаманні подружжю, оскільки оточуючі сприймали їх як сім`ю. 
Разом з тим, враховуючи положення ч.1 ст.13 ЦПК України, а також ту обставину, що ОСОБА_1 розірвала попередній шлюб з ОСОБА_21 10 липня 2006 року, згідно копії рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2006 року (т.2 а.с.38) та ОСОБА_5 розірвав попередній шлюб з ОСОБА_22 лише 30 червня 2009 року, що підтверджується копією рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2009 року з відміткою про набрання законної сили 30 червня 2009 року (т.1 а.с.47-48).
Тому факт проживання заявниці та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу належить встановити з 01 січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті ОСОБА_5 .
Встановлення даного факту необхідно заявниці для реалізації прав, передбачених ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.16, ч.3, ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч.2 та ч.4 ст.3 СК України, ч.1 ст.77, ч.1 ст.81, ч.2 ст.89, п.2 ч.1 ст.258, ст.259, ст.264, п.5 ч.1 та ч.2 ст.315, ст.319 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з 01 січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного рішення суду - 26 січня 2026 року. 
Суддя      підпис 
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський