ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/56/17
Номер провадження 22-ц/818/1313/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2024 року в складі судді Благої І.С. по справі № 646/56/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ліквідатора - арбітражного керуючого Бєляєвої Олени Володимирівни, Товарної біржи «Ресурс-Інформ», Повного товариства «Євтушенко і Ко», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталя Віталіївна про скасування результатів аукціону, визнання свідоцтва недійсним та витребування майна,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ліквідатора - арбітражного керуючого Бєляєвої Олени Володимирівни, Товарної біржи «Ресурс-Інформ», Повного товариства «Євтушенко і Ко», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталя Віталіївна,- про скасування результатів аукціону, визнання свідоцтва недійсним та витребування майна.
Позов мотивовано тим, що під час перебування у шлюбі нею з чоловіком ОСОБА_3 придбано квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29 вересня 2014 року вказану квартиру включено до ліквідаційної маси банкрута ПТ «Євтушенко і Ко» та без її згоди реалізовано на торгах, переможцем яких став ОСОБА_1 .
Постановою Вищого Господарського суду України від 25 лютого 2015 року №922/2459/14 ухвалу Господарського суду Харківської області від 29 вересня 2014 року про визнання банкрутом ПТ «Євтушенко і Ко» у справі № 922/2459/14 скасовано, провадження по справі про банкрутство припинено.
Вказувала, що результати торгів, проведених у межах цієї процедури банкрутства є нікчемними, у зв`язку з чим ОСОБА_2 просила скасувати результати аукціону з продажу майна ПТ «Євтушенко і Ко» - квартири АДРЕСА_1 , визнати свідоцтво про реєстрацію майна № 1198 від 01 жовтня 2014 року, видане ПН ХМНО Макуші Н.В. недійсним. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визнано недійсними відкриті торги у формі аукціону від 24 вересня 2014 року з продажу на Товарній біржі «Ресурс-Інформ» квартири АДРЕСА_1 . 
Визнано недійсним свідоцтво на квартиру АДРЕСА_1 , видане 01 жовтня 2014 року на ім`я ОСОБА_1 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Наталією Вікторівною за реєстровим № 1198.
Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнуто ОСОБА_1 , ліквідатора Бєляєвої О.В., Товарної Біржі «РЕСУРС-ІНФОРМ», Повного товариство «Євтушенко і Ко» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у рівних частинах з кожного у загальному розмірі 640 грн 00 коп.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що квартира АДРЕСА_1 , є спільним майном подружжя, частка позивачки у спірній квартирі не була виділена, а отже вона не могла бути реалізована на відкритих торгах. Реалізація всього майна, в якому знаходилася і частка позивачки, не відповідає вимогам закону та порушує її права як співвласника цього майна, у зв`язку з чим наявні підстави визнання недійсними спірного правочину та правовстановлюючого документу, а також витребування майна з чужого незаконного володіння має бути застосований для досягнення цілей судочинства та відновлення порушеного права позивачки.
На вказане судове рішення 03 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат – Косиневський Максим Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відчуження квартири відбулося на підставі норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в примусовому порядку, на незалежних від ОСОБА_3 обставинах.
ОСОБА_3 не здійснював відчуження квартири особисто, а тому застосовані судом першої інстанції норми права, не розповсюджуються на правовідносини які виникли у цієї справі.
Законом про банкрутство, діючим на момент спірних правовідносин, передбачено два способи оформлення права власності на придбане майно: договір купівлі-продажу (нотаріальний у випадку продажу нерухомого майна) та нотаріальне свідоцтво про придбання майна на аукціоні.
Обрання способу завершення оформлення правочину купівлі-продажу нерухомого майна шляхом видачі нотаріального свідоцтва про продаж майна з публічних торгів не може бути самостійною підставою визнання недійсним (нікчемним) правочину з відчуження майна з публічних торгів. 
У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися. 
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 05 лютого 2026 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:
ОСОБА_2 – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 190–191), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 179);
Адвокатом Олійник Оксаною Михайлівною, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , отримано в електронному кабінеті 08 листопада 2025 року (т. 3, а.с. 188);
ОСОБА_1 – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 194–195), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 180);
Адвокатом Косиневським Максимом Анатолійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано в електронному кабінеті 08 листопада 2025 року (т. 3, а.с. 187);
ОСОБА_3 – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 192–193), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 183);
Адвокатом Багматом Петром Дмитровичем, який діє в інтересах ОСОБА_3 , отримано в електронному кабінеті 08 листопада 2025 року (т. 3, а.с. 189);
Ліквідатору - арбітражному управляючому Бєляєвій О.В. – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 202), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 185);
Товарній біржі «Ресурс-інформ» – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 198–199), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 181);
Повному товариству «Євтушенко і Ко» – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 200–201), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 182);
Приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Макушевій Наталі Віталіївні (третій особі) – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 196–197), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 184).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що 07 липня 1979 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровали шлюб (том 1, а.с.5).
За договором купівлі-продажу від 31 липня 2000 року на ім`я ОСОБА_3 була придбана квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до Засновницького договору повного товариства «Євтушенко і Ко» від 27 листопада 2013 року ОСОБА_3 є одним з засновників вказаного товариства (том 1, а.с.72-76)
Пунктом 3.8 Засновницького договору повного товариства «Євтушенко і Ко» від 27 листопада 2013 року, учасники вносять свої вклади у вигляді грошових коштів, будинків, споруд, обладнання та інших матеріальних цінностей, цінних паперів, прав користування землею, водою та іншими природними ресурсами, спорудами, а також інших майнових прав (у тому числі прав на інтелектуальну власність).
Пункт 3.10 Засновницького договору повного товариства «Євтушенко і Ко» від 27 листопада 2013 року передбачає, що товариство відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном. Учасники несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства всім своїм майном. 
Постановою господарського суду Харківської області від 08 липня 2014 року по справі № 922/2459/14 Повне товариство «Євтушенко і Ко» визнано банкрутом, ліквідатором призначено Бєляєву Олену Володимирівну (том 1, а.с. 68-71).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29 вересня 2014 року включено до ліквідаційної маси банкрута – Повного товариства «Євтушенко і Ко» майнові активи учасника ПТ " Євтушенко і Ко" фізичної особи – підприємця ОСОБА_3 , а саме: чотирикімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 , житловою площею 66,5 кв.м., загальною площею 89,0 кв. м., якою володіє на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 01 липня 2000 року ОСОБА_4 , ПН ХМНО, за реєстровим № 2001. Скасовано наступні обтяження майна: заборона на нерухоме майно, дата реєстрації 16 листопада 2007 року, реєстраційний номер обтяження 6049316, іпотека, дата реєстрації 21 листопада 2007 року, реєстраційний номер іпотеки 6068990, іпотекодержатель ВАТ КБ «НАДРА», майно квартира за адресою: АДРЕСА_2 , Договір іпотеки р. № 4632 від 16 листопада 2007 року, ПН ХМНО Зінченко Р.П.
Постановою Харківського апеляційного Господарського суду від 26 листопада 2014 року вказану ухвалу залишено без змін (том 1, а.с. 102-108).
Постановою Вищого Господарського суду України від 25 лютого 2015 року ухвалу господарського суду Харківської області від 29 вересня 2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26 листопада 2014 року у справі № 922/2459/14 скасовано, а провадження у справі № 922/2459/14 про банкрутство повного товариства "Євтушенко і Ко" припинено (том 1, а.с. 119-121).
Відповідно до протоколу № 1 проведення відкритих торгів у формі аукціону та акту про передання права власності на нерухоме майно, складеного ліквідатором Повного товариства «Євтушенко і Ко» Бєляєвою О.В. та переможцем торгів ОСОБА_1 , 24 вересня 2014 року спірна квартира була реалізована на торгах, проведених на Товарній Біржі «РЕСУРС-ІНФОРМ» за суму 126 250 грн (том 1, а.с. 61). 
01 жовтня 2014 року на ім`я переможця торгів – ОСОБА_1 приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. було видане відповідне свідоцтво на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ( том 1, а.с. 60).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Аналогічні приписи містяться у частині четвертій статті 10 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-ХІ), який був чинним на час подання позову до суду першої інстанції.
Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі – Закон; у редакції Закону України № 4212-VI, що набрав чинності 19 січня 2013 року, з наступними змінами), спір щодо цього майна треба вирішувати у межах відповідної справи про банкрутство. А таку справу може розглядати виключно господарський суд.
Господарським судам підвідомчі справи, зокрема, у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником (пункт 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній на час звернення до суду; далі – ГПК України). Аналогічний припис є у частині четвертій статті 10 Закону.
У справах про банкрутство всі процедури складають цілісне і відокремлене від позовного процесу провадження, метою якого є задоволення вимог кредиторів у випадку неплатоспроможності боржника. Тому спори, які стосуються, зокрема, порушення порядку продажу майна боржника є безпосередньо пов`язаними з провадженням у справі про банкрутство. А отже, їх слід розглядати за правилами господарського судочинства (аналогічний висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 30 травня 2018 року у справі №635/6730/15-ц).
Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними (частина третя статті 55 Закону).
Частиною восьмою статті 44 Закону визначено, що спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.
Отже, спір щодо правомірності вчинення правочину про відчуження майна боржника у процедурі банкрутства треба розглядати за правилами господарського судочинства у межах провадження у відповідній справі про банкрутство.
Відповідно до пункту 1-1 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-ХІ його положення, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом.
Після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог Закону (частини перша та друга статті 44 Закону № 2343-ХІІ).
Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні оплатного переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів. Такий перехід відбувається внаслідок укладення та виконання договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги (подібні висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12, та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц).
У справах про банкрутство всі процедури складають цілісне і відокремлене від позовного процесу провадження, метою якого є задоволення вимог кредиторів у випадку неплатоспроможності боржника. Тому спори, які стосуються, зокрема порушення порядку продажу майна боржника, є безпосередньо пов`язаними з провадженням у справі про банкрутство, а отже, їх необхідно розглядати за правилами господарського судочинства (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 635/6730/15-ц).
Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними (частина третя статті 55 Закону № 2343-ХІІ).
Відповідно до частини восьмої статті 44 Закону № 2343-ХІ спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.
Спір, що стосується наслідків реалізації майна боржника у процедурі банкрутства, суд не може вирішувати в порядку позовного провадження окремо від провадження у справі про банкрутство. Такий спір необхідно розглядати у межах останньої з метою реалізації принципу судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства задля ефективнішого захисту прав та законних інтересів кредиторів (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 908/4057/14, від 25 лютого 2019 року у справі № 906/864/17).Отже, спір щодо правомірності вчинення правочину про відчуження майна боржника у процедурі банкрутства треба розглядати за правилами господарського судочинства у межах провадження у відповідній справі про банкрутство.
21 жовтня 2019 року набрав чинності КУзПБ, пунктами 2, 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» якого визначено, що з дня введення його в дію Закон № 2343-ХІІ втрачає чинність і подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Отже, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі № 334/5073/19.
У цій справі ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ліквідатора - арбітражного керуючого Бєляєвої Олени Володимирівни, ТБ «Ресурс-Інформ», ПП «Євтушенко і Ко», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталя Віталіївна, про визнання недійсним придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна у провадженні справи про банкрутство ПП «Євтушенко і Ко»,
У постанові від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спір щодо правомірності вчинення правочину про відчуження майна боржника у процедурі банкрутства треба розглядати за правилами господарського судочинства у межах провадження у відповідній справі про банкрутство. Цей припис необхідно застосовувати незалежно від того, кого позивач визначив відповідачами. Стороною спору щодо майна, відчуженого у межах провадження у справі про банкрутство, завжди є особа, майно якої було відчужене.
У пункті 27 постанови від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припинення провадження в справі про банкрутство не впливає на зміну юрисдикції суду для розгляду відповідного спору, оскільки особа може оскаржити ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство як в апеляційному, так і в касаційному порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ. Крім того, може звернутися із заявою про перегляд такої ухвали за нововиявленими обставинами. Лише за умови існування провадження у справі про банкрутство та тільки у межах тієї справи за певних умов можливим є розгляд спору щодо результатів прилюдних торгів і застосування наслідків недійсності правочину (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2019 року у справі № 906/864/17). 
Отже, спір щодо правомірності вчинення правочину про відчуження майна у процедурі банкрутства треба розглядати за правилами господарського судочинства у межах провадження у відповідній справі про банкрутство.
Зазначеного суд першої інстанції не врахував та помилково виходив з того, що спір відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частини 1, 4 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2024 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ліквідатора - арбітражного керуючого Бєляєвої Олени Володимирівни, Товарної біржи «Ресурс-Інформ», Повного товариства «Євтушенко і Ко», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталя Віталіївна про скасування результатів аукціону, визнання свідоцтва недійсним та витребування майна - закрити.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом 10 днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до Харківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повний текст судового рішення складено 09 лютого 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина