Справа №601/3232/25 
Провадження № 2/601/112/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,
з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,
представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 
представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції в місті Кременці цивільну справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно
встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що станом на 15.04.1991 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .. Кожен з членів колгоспного двору є власником 1/6 частини вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_9 .. Після її смерті відкрилася спадщина на наступне спадкове майно: - 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_8 .. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 були її син ОСОБА_7 та чоловік ОСОБА_8 , оскільки проживали на день смерті зі спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_8 .. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: - 1/4 частину (з врахуванням 1/6 частини як члена колгоспного двору +1/12 частини після смерті дружини ОСОБА_9 ) житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_8 .. За час свого життя ОСОБА_8 заповів належний йому житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 синові ОСОБА_7 ..
ОСОБА_7 спадщину після смерті батька прийняв, оскільки проживав на день смерті зі спадкодавцем. На момент смерті ОСОБА_8 його доньці ОСОБА_3 виповнилося 63 роки. Тобто, позивач на день смерті батька була особою пенсійного віку і мала право на обов`язкову частку в спадщині. ОСОБА_3 спадщину після смерті батька ОСОБА_8 прийняла, оскільки у встановлений законом шестимісячний термін звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. 11 червня 2025 року ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом на підставі ст. 1261 ЦКУ та як спадкоємець, що має право на обов`язкову частку звернулася до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Левандовської М.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що належав ОСОБА_8 .. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, оскільки житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями належить колгоспному двору і частка спадкодавця у майні колгоспного двору не визначена. Позивач не може виділити належну їй частку в майні колгоспного двору та оформити на неї правовстановлюючі документи без звернення до суду, оскільки не визначена частка в майні колгоспного двору. 
Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання.
19 листопада 2025 року від представника відповідача ОСОБА_7 адвоката Бабія Н.І. надійшов відзив на позовну заяву. Згідно якого просить позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, а саме: визнати за нею право власності на 11/48 частки спірного житлового будинку АДРЕСА_1 . В решті позовних вимог відмовити повністю. 
19 листопада 2025 року ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно, а саме Визнати за ОСОБА_7 право власності на 13/48 частини житлового будинку АДРЕСА_1 площею 61,8 кв. м., з яких житлова 44,5 кв.м., в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Зустрічний позов обґрунтовує тим, що спірний житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи «колгоспний двір». Членами двору були наступні особи: ОСОБА_8 – чоловік, ОСОБА_9 – дружина, ОСОБА_3 – дочка, ОСОБА_4 – зять, ОСОБА_5 – онука, ОСОБА_6 – онука. Всього шість членів колгоспного двору, кожному з яких у відповідності до ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року належали частки в спірному житловому будинку в розмірі 1/6. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_9 .. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті були син — ОСОБА_7 та чоловік — ОСОБА_8 .. Кожний з яких успадкував по 1/12 частки спірного житлового будинку, що належала померлій ОСОБА_9 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 , який на час своєї смерті володів 1/4 частки спірного житлового будинку (1/6 власна частка плюс 1/12 успадкована після смерті дружини, що =3/12 або ж 1/4) Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8 був його син – ОСОБА_7 .. Про те, на час відкриття спадщини ОСОБА_3 , яка є донькою спадкодавця була особою пенсійного віку, а тому незважаючи на наявність заповіту мала обов`язкову частку у спадковому майні, яка склала 1/16 (1/4:2):2 =1/16. ОСОБА_7 має право на частку в спірному житловому будинку, що складається з 1/12 (успадкованої ним після смерті матері) та 3/16 (успадкованих ним після смерті батька) всього разом – 1/12 + 1/16 = 13/48 частки. Власниками інших часток є ОСОБА_3 , яка має право на частку в спірному житловому будинку в розмірі - 11/48 частки та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожному з яких належить частка в розмірі — 8/48.
З метою оформлення своїх спадкових прав, 07 жовтня 2024 року, позивач звернулася із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спірного житлового будинку, яка належала померлому ОСОБА_8 в межах спадкової справи №34/2024 від 10.05.2024, що була заведена на підставі його заяви. Проте, того ж дня постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Левандовською М.В. ОСОБА_7 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька на частину спірного житлового будинку, оскільки у поданих документах відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності Спадкодавця на спірне майно. Також 12 листопада 2025 року Позивач звернувся із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірного житлового будинку яка належала померлій ОСОБА_9 в межах спадкової справи №92/2024 від 10.04.2024, що була заведена на підставі його заяви. Того ж дня постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Бурлак А.В. ОСОБА_7 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на частину спірного житлового будинку, оскільки у поданих документах відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності Спадкодавиці на спірне майно. Враховуючи неможливість оформлення своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, позивач звернувся до суду із даним зустрічним позовом.
Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_7 , об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 ..
Ухвалою судді від 24 листопада 2025 року заяву представника ОСОБА_7 адвоката Бабія Н.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.
Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задоволити. Позовні вимоги викладені в зустрічних позовах визнає в повному обсязі.
Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги просить задоволити, первісні позовні вимоги визнає частково.
Відповідачі  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не прибули. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності , позовні вимоги ОСОБА_3 визнають у повному обсязі, не заперечують що її частка становить 2/3 частини житлового будинку.
Заслухавши представників сторін , вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, судом встановлено наступне.
Станом на 15.04.1991 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою, виданою Почаївською міською радою 04.10.2024 за №93.
ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . 
Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00027716316, ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 26.01.1979, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 .
ОСОБА_14 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 29 червня 1984 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_15 . Даний шлюб розірвано 29.11.2016 Кременецьким районним судом Тернопільської області. Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишено без змін.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 були її син ОСОБА_7 та чоловік ОСОБА_8 , оскільки проживали на день смерті зі спадкодавцем. Даний факт підтверджується Витягом про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 01.04.2024 по ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8 був його син – ОСОБА_7 ..
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 10 травня 2024 року зареєстровано спадкову справу за №72419594.
Житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_8 , згідно з свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Почаївської міської Ради народних депутатів 24.10.1981.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій 07.10.2024 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Левандовською М.В. ОСОБА_7 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька на частину спірного житлового будинку, оскільки у поданих документах відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності Спадкодавця на спірне майно.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій 12 листопада 2025 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Бурлак А.В. ОСОБА_7 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на частину спірного житлового будинку, оскільки у поданих документах відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності Спадкодавиці на спірне майно.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2025, приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Левандовською М.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено ОСОБА_3 , оскільки житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями належить колгоспному двору і частка спадкодавця у майні колгоспного двору не визначена.
З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (який був чинним на момент набуття спадкодавцем права власності на спірне майно) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.
У відповідності до ст. 123 ЦК УРСР частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: 1) при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) при зверненні стягнення по особистих зобов`язаннях члена двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працеючи коштами в господарстві двору.
Згідно з ст. 124 ЦК УРСР при виході одного або кількох членів колгоспного двору з його складу виділ частки в натурі провадиться з таким розрахунком, щоб не позбавити двір необхідних для ведення його підсобного господарства будівель, худоби та сільськогосподарського реманенту. При неможливості виділити належну членові двору частку майна в натурі її вартість виплачується йому грішми. Право вимагати виділу майна при виході з складу двору мають члени двору; які досягли шістнадцяти років. Особи віком від п`ятнадцяти до шістнадцяти років можуть вимагати виділу за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальника, а в інтересах осіб, що не досягли п`ятнадцяти років, виділу можуть вимагати їх батьки (усиновителі) або опікун.
Відповідно до ст. 125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу.
В силу вимог ст. 126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.
Відповідно до п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п.п. г своєї постанови №20, за правилами ст.563 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідн участку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.
Відповідно до статті 563 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двору не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору.
За правилами статті 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року у зв`язку із введенням в дію відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26.03.1991 року Закону України «Про власність».
Відповідно до ч.4 ст.25, п.11 ч.4 ст.346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Враховуючи вищенаведене, те, що через неналежну державну реєстрацію права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не можуть реалізувати своїх прав, її права підлягають судовому захисту. Разом з тим, з документів, доданих сторонами до цивільної справи слідує, що ОСОБА_3 має право на визнання за нею права власності на 11/48 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, з яких 1/16 в порядку спадкування за законом обов`язкової частки після смерті батька та 1/6 як за членом колишнього колгоспного двору.
ОСОБА_7 має право спадкувати 13/48 частку вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Згідно закону ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є членами колишнього колгоспного двору з частками по 1/6, а тому у суду відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на частки, вказані останніми у прохальній частині позовної заяви.
Тому суд первісний позов задовольняє частково, а зустрічний позов задовольняє повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258 260 , 263 265 , 315,319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Первісний позов задоволити частково.
Визначити, що частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в майні колгоспного двору становить 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на наступне майно: - 11/48 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема 1/16 частина в порядку спадкування за законом обов`язкової частки після смерті ОСОБА_8 та 1/6 частини як члена колгоспного двору.
В іншій частині в первісному позові відмовлено.
Зустрічний позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_7 право власності на 13/48 частини житлового будинку АДРЕСА_1 площею 61,8 кв. м., з яких житлова 44,5 кв.м., в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач (за первісним позовом): ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідачі (за первісним позовом): ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_5 .
ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_6 .
ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_7 .
ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . РНОКПП НОМЕР_8 .
Повний текст рішення складено 22 січня 2026 року.

Головуючий: