Справа № 420/30486/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району), Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційна частини (району), Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 08.09.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району), Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційна частини (району), Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13.02.2018 року по 28.02.2018 року включно; 
2. Зобов`язати Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.02.2018 року по 28.02.2018 року включно у сумі 2433 гривні 57 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;
3. Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 29.12.2018 року включно;
4. Зобов`язати Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексаціюрізницю грошового забезпечення 3335 гривень 88 копійок в місяць за період з 01.03.2018 року по 29.12.2018 року включно у загальній сумі 33 143 гривні 58 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;
5. Визнати протиправною бездіяльність Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.12.2018 року по 06.09.2020 року включно;
6. Зобов`язати Сєвєродонецьку квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексаціюрізницю грошового забезпечення 3335 гривень 88 копійок в місяць за період з 30.12.2018 року по 06.09.2020 року включно у загальній сумі 67 600 гривень 00 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;
7. Визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.09.2020 року по 28.01.2022 року включно;
8. Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3335 гривень 88 копійок в місяць за період з 07.09.2020 року по 28.01.2022 року включно у загальній сумі 55 719 гривень 95 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;
9. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2022 року по 17.03.2022 року включно;
10. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3335 гривень 88 копійок в місяць за період з 29.01.2022 року по 17.03.2022 року включно у загальній сумі 5488 гривень 06 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;
11. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.03.2022 року по 07.08.2023 року включно;
12. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3335 гривень 88 копійок в місяць за період з 18.03.2022 року по 07.08.2023 року включно у загальній сумі 55 741 гривня 48 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців». 
Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що він проходив військову службу у Збройних Силах України, а саме: 
- з 13.02.2018 по 29.12.2018 у Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району), 
- з 30.12.2018 по 31.08.2020 у Сєвєродонецькій квартирно-експлуатаційній частині (району), 
- з 17.09.2020 по 26.01.2022 у Квартирно-експлуатаційному відділі міста Харків, 
- з 29.01.2022 по 17.03.2022 у військовій частині НОМЕР_1 , 
- з 18.03.2022 по 07.08.2023 у військовій частині НОМЕР_3 та був зарахований на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 ,
- з 08.08.2023 по теперішній час у Південному управлінні замовника робіт. 
05.06.2025 позивачем направлено заяви до відповідачів із проханням надати інформацію про виплачену індексацію грошового забезпечення у період проходження військової служби. Відповідачі листами від 23.06.2025 №3/899, від 09.07.2025 №524/1580, від 03.07.2025 №583/4974, від 27.06.2025 №767, від 07.07.2025 №2939 в яких повідомили, що у період проходження військової служби позивачу не виплачувалась індексація грошового забезпечення. 
Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді від 11.09.2025 постановлено позовну заяву залишити без руху, встановивши 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом надання заяви/клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з заявленими вимогами та доказами, з зазначенням обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду.
19.09.2025 від представника позивача на виконання ухвали суду від 11.09.2025 надійшло клопотання (вх. №ЕС/98243/25), в якому просить поновити пропущений строк та відкрити провадження у справі.
Ухвалою судді від 23.09.2025 постановлено задовольнити клопотання представника позивача (вх. №ЕС/98243/25) про поновлення пропущеного строку звернення до суду та визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити цей строк; прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін
25.09.2025 від представника відповідача військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання (вх. №ЕС/100492/25), в якому просить залучити в якості співвідповідача по справі №420/30486/25 військову частину НОМЕР_3 .
В обгрунтування поданого клопотання зазначили, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, а саме: з 18.03.2022 по 07.08.2023 у військовій частині НОМЕР_3 . Дійсно, з 01.01.2020 всі нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 здійснюються військовою частиною НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ). Але у військової частині НОМЕР_2 відсутні не фінансові документи військової частини НОМЕР_3 . Відтак вважали за необхідне залучити військову частину НОМЕР_3 в якості співвідповідача.
Ухвалою суду від 29.09.2025 постановлено залучити до участі у справі № 420/30486/25 в якості другого відповідача Військову частину НОМЕР_3 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ); розпочати розгляд адміністративної справи № 420/30486/25 спочатку; витребувати від Військової частини НОМЕР_3 :
- інформацію щодо виплати/невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.03.2022 по 07.08.2023.
07.10.2025 від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Дяченка О.В. надійшла заява (вх. №ЕС/104996/25) з повідомленням про виконання вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі №420/30486/25 направляється примірник позовної заяви з додатками військовій частині НОМЕР_3 .
08.10.2025 від представника відповідача Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив (вх. №ЕС/105458/25) з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на наступні обставини.
Щодо вимоги Позивача по індексації-різниці за період з 18.03.2022 по 07.08.2023 у загальній сумі 55 741 гривня 48 копійок. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин другої, шостої ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Також, з огляду на наступне не є можливим погодитись з наявною вимогою, яка стосується нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2022 по 07.08.2023. Так, починаючи з 01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, схему тарифних коефіцієнтів за військовим званням, якою фактично було встановлено нові підвищені розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу. У зв`язку з прийняттям вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, грошове забезпечення, у тому числі посадові оклади військовослужбовців, в тому числі і позивача, збільшилися в абсолютному розмірі. Отже виплату підвищеного у березні 2018 року грошового забезпечення було здійснено у квітні 2018 року. Як було зазначено вище, відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
09.10.2025 від представника відповідача Військової частини НОМЕР_3 надійшов відзив (вх. №ЕС/105909/25) з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на наступні обставини.
ОСОБА_1 з 18.03.2022 по 07.08.2023 проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 та був зарахований на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 . З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу. Отже, буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б). Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
Матеріали справи свідчать, що на момент підвищення тарифних ставок в березні 2018 року Позивач не проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 та не отримував доходу, а отже в спірних правовідносинах не можливо розрахувати розмір підвищення доходу Позивача в березні 2018 року (А) та дослідити перевищення розміру підвищення доходу (А) суми можливої індексації (Б), оскільки розмір підвищення доходу Позивача в березні 2018 року має обчислюватись виходячи з суми грошового забезпечення Позивача (включно зі всіма складовими грошового забезпечення, які не мають разового характеру), яке в лютому та березні 2018 року йому не нараховувалось і не виплачувалось.
09.10.2025 від представника відповідача Івано-Франківської квартирно-експлуатаційних частини (району) надійшов відзив (вх. №ЕС/105935/25) з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на наступні обставини.
Проаналізувавши постанову Кабміну України № 1294 в період її дії з 01.01.2008 по 01.03.2018, вбачається незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців. Таким чином, базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними. Тобто з 01 грудня 2015 року базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року, а з 01 березня 2018 року є березень 2018 року. Оскільки надбавка не носить постійного характеру, та не була основною і змінювалась, а з 01.03.2018 скасована, тому ця складова грошового забезпечення не повинна впливати на розмір індексації грошового забезпечення. З 1 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IX, яким призупинено дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» на 2023 рік. Дана норма міститься у п. 3 Прикінцевих положень Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Тобто, роботодавці на 2023 рік звільнені від обов`язку щодо нарахування індексації заробітної плати.
09.10.2025 від представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив (вх. №ЕС/106267/25) з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог.
09.10.2025 від представника відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова надійшов відзив (вх. №ЕС/106442/25) з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 22.12.2025 постановлено витребувати від Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) належним чином засвідчені копії документів (докази) та інформації (відомості):
- довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за лютий та березень 2018 року із усіма складовими грошового забезпечення, які підлягали виплаті позивачу.
07.01.2026 від Івано-Франківської КЕЧ (району) надійшла заява (вх. №2315/26) про надання довідки про розмір грошового забезпечення.
Інших заяв по суті станом на момент розгляду справи до суду не надходило.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
ОСОБА_1 проходив військову службу проходить військову службу у Збройних Силах України, а саме: 
- з 13.02.2018 по 29.12.2018 у Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району), що підтверджується витягами із наказу №25 від 13.02.2018 та №229 від 29.12.2018, яким останнього виключено із списків Івано-Франківської квартирно-експлуатаціної частини (району) особового складу та інших видів забезпечення;
- з 30.12.2018 по 06.09.2020 у Сєвєродонецькій квартирно-експлуатаційній частині (району), що підтверджується витягом із наказу №299 від 29.12.2018 начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (по стройовій частині) згідно з яким ОСОБА_1 начальника Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району), директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 14 грудня 2018 року № 271 на посаду Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційної частини (району) Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, вважати, що справи та посаду 29 грудня 2018 року здав. начальника;
- з 07.09.2020 по 28.01.2022 у Квартирно-експлуатаційному відділі міста Харків, що підтверджується витягами із наказу №186 від 17.09.2020 та №13 від 28.01.2018, яким останнього виключено із списків особового складу квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків Сил логістики Збройних Сил України; 
- з 29.01.2022 по 17.03.2022 у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягами із наказу №26 від 29.01.2022 та №77 від 17.03.2022, яким останнього виключено із списків особового складу військової частини та інших видів забезпечення;
- з 18.03.2022 по 07.08.2023 у військовій частині НОМЕР_3 та був зарахований на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 , що не заперечується відповідачем; 
- з 08.08.2023 по теперішній час у Південному управлінні замовника робіт.
Згідно довідки №3/899 від 23.06.2025 про нараховані суми грошового забезпечення за період проходження військової служби з 13.02.2015 по 29.12.2018 в Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району) індексація грошового забезпечення за період з лютого 2018 року по листопад 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась, у грудні 2018 року у сумі 71,08 грн (базовий місяць – березень 2018 року), у січні 2018 року 0 грн.
Згідно довідки №583/4972 від 03.07.2025 про нараховані суми грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 12.02.2018 в Квартирно-експлуатаційному відділі міста Харків індексація грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по серпень 2016 року не нараховувалась та не виплачувалась, у вересні 2016 році у сумі 3677,42 грн, за період з жовтень 2016 року по березень 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась.
Згідно довідки №583/4973 від 03.07.2025 про нараховані суми грошового забезпечення за період проходження військової служби з 07.09.2020 по 26.01.2022 в Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків індексація грошового забезпечення за період з вересень 2020 року по січень 2022 року вбачається, що за вересень 2020 року (24 дн.) - 181,03 грн, за жовтень 2020 року - 226,29 грн, за листопад 2020 року - 225,78 грн, за грудень 2020 року - 233,81 грн, за січень 2021 року - 233,81 грн, за лютий 2021 року - 429,03 грн, за березень 2021 року - 331,42 грн, за квітень 2021 року - 415,42 грн, за травень 2021 року - 415,41 грн, за червень 2021 року - 415,41 грн, за липень 2021 року - 540,03 грн, за серпень 2021 року - 540,03 грн, за вересень 2021 року - 540,03 грн, за жовтень 2021 року - 540,03 грн, за листопад 2021 року - 540,03 грн, за грудень 2021 року - 563,19 грн, за січень 2022 року ( 26 дн.) - 472,35 грн.
Згідно довідки №2321/ФЗС від 27.06.2025 про нараховані суми грошового забезпечення за період проходження військової служби з 18.03.2022 по 07.08.2023 у військовій частині НОМЕР_3 індексація грошового забезпечення за період за березень 2022 року – 303,64 грн, за квітень 2022 року – 672,35 грн, за травень 2022 року – 913,01 грн, за червень 2022 року – 1017,21 грн, за липень 2022 року - 1066 грн, за серпень 2022 року – 1281,80 грн, за вересень 2022 року – 1281,80 грн, за жовтень 2022 року – 1281,80 грн, за листопад 2022 року – 1281,80 грн, за грудень 2022 року – 1470,83 грн; за період з січня по серпень 2023 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась.
Позивач, не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону № 1282-XII).
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.
З 01 грудня 2015 року положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».
Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну «базовий місяць» на «місяць підвищення доходу», ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.
Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а, від 17 січня 2022 року у справі № 420/15397/21, від 10 травня 2022 року у справі №420/15397/21, з 01 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення чи виходу на роботу. Так, з 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.
У наведених постановах Верховний Суд зазначив, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2019 року № 1013) є січень 2008 року.
При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що повноваження державних органів щодо визначення «місяця підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.
Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 13.02.2018 по 28.02.2018 є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.
При цьому як вбачається зі змісту позову, на думку позивача що йому належна індексація грошового забезпечення за період з 13.02.2018 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року, відповідно до пунктів 5, 10-2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Сума індексації за повний лютий 2018 року складає 4258,75 грн, відповідно за період з 13.02.2018 по 28.02.2018: 4258,75 грн / 28 днів х 16 днів = 2433,57 грн.
Згідно листа №3/899 від 23.06.2025 Івано-Франківського квартирно-експлуатаційної частини (району), у якому повідомлено, що відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 11.04.2019 №248/2839, повідомлено, що у березні 2018 року у військовослужбовців посадові оклади збільшилися і обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розраховувалось з квітня 2018 року (місяця наступного за місяцем, в якому відбулось підвищення посадових окладів). Отже базовим місяцем став березень 2018 року, а право військовослужбовців на індексацію настало у грудні 2018 року. Отже, здійснити розрахунок про розмір невиплаченої індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 13.02.2018 по 30.11.2018 можливості не має.
Проте, щодо позовних вимог в частині визначення суми індексації у розмірі 2433,57 грн слід зазначити, що відповідач ще не ухвалював рішення про нарахування індексації з визначенням базового місяця і не виплачував позивачу таку індексацію, у зв`язку з чим спір щодо суми відсутній, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.
Отже, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію у розмірі 2433 гривень 57 копійок слід відмовити, як передчасно заявленому.
У такому порядку нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовців, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» яка набрала чинності 01.03.2018, та наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».
Суд звертає увагу на тому, що у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 (справа № 240/4911/18), від 07.08.2019 (справа №825/694/17), від 23.10.2019 (справа №825/1832/17), яку суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Суд також звертає увагу на правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у п.23 рішення у справі Сук проти України від 10.03.2011, заява №10972/05, де зазначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.
Отже, не нарахування відповідачем індексації грошового забезпечення у встановленому розмірі порушує право позивача на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком відповідача.
Верховний Суд у постановах від 12.05.2022 у справі № 580/3335/21, від 19.05.2022 у справі № 200/3859/21, від 28.06.2022 у справі № 420/4841/21 дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01.01.2008 по 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців були незмінними.
Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
Суд зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Такий правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.
Наведене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України».
У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v.Croatia) зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Стосовно справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
Зазначені висновки Верховний Суд виклав у постановах від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а.
Під ефективним засобом (способом) судового захисту слід розуміти такий, що призводить до бажаних наслідків, дає найбільший ефект для відновлення юридичного становища особи, яке існувало до порушення її прав чи законних інтересів. Тому ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) засіб захисту повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9).
Отже, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині підлягають частковому задоволенню.
Щодо вимоги про нарахування та виплати індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 у №1078, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.
Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018
Згідно із абз.2 п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078.
Так, відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Насамперед слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).
Щодо «фіксованої» суми індексації, то дійсно Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Проте, постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає колегії суддів підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, колегія суддів доходить висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу ОСОБА_1 , військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, не нараховувала і не виплачувала позивачу цей вид індексації за період з 01.03.2018.
Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 безперервно проходив військову службу по 12.02.2018 в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Харків, з 13.02.2018 по 29.12.2018 в Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району), з 30.12.2018 по 31.08.2020 у Сєвєродонецькій квартирно-експлуатаційній частині (району), з 17.09.2020 по 26.01.2022 в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Харків, з 29.01.2022 по 17.03.2022 у військовій частині НОМЕР_1 .
Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Згідно наявної у матеріалах справи довідки про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 , та інформація форми ОК-5, позивачу нараховано у березні 2018 році грошове забезпечення нараховано у сумі 5373,28 грн від Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків та у березні 2018 року у сумі 7298,11 грн від Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району), згідно якої розмір грошового забезпечення складає:
Лютий 2018 року 12048,88 грн,
Березень 2018 року 12671,32 грн.
Тобто, грошовий дохід внаслідок підвищення посадових окладів збільшився на 662,51 грн.
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2023 року по справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року по справі №420/11424/21 та від 09 травня 2023 року по справі №400/12702/21.
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін 253,30% (з урахуванням підвищення посадового окладу з січня 2008 року), про що зазначено в листі Міністерства соціальної політики України від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100. Тобто: 1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.
Таким чином, розмір індексації грошового забезпечення, яка мала скластися в березні 2018 року, складає 4463,15 грн.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: (4463,15 - 662,51 = 3800,64 грн).
На підставі викладеного, вирішуючи цей спір, суд вважає, що позивач має право на отримання суми індексації-різниці у розмірі 3800,64 грн починаючи з 01.03.2018 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців або до дати звільнення його зі служби.
Таким чином, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абз. 3, 4, пункту 5 Порядку №1078 підлягала виплаті позивачу у розмірі 3800,64 грн до 17.03.2022.
В даному випадку, розмір належної позивачу індексації-різниці за спірний період, яка підлягає нарахуванню та виплаті позивачу у загальному розмірі становить 167228,16 грн, яка розрахована наступним чином: 
- (9 місяців *3800,64 грн за період з 01.03.2018 по 29.12.2018 становить 34205,76 грн);
- (20 місяців *3800,64 грн за період з 30.12.2018 по 31.08.2020 становить 76012,80 грн);
- (15 місяців *3800,64 грн за період з 17.09.2020 по 31.12.2021 становить 57009,60 грн).
Стосовно способу захисту права позивача на отримання невиплачених сум індексації грошового забезпечення, суд звертає увагу на таке.
Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 року у справі №420/7110/19 зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).
У постановах від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17 Велика Палата Верховного Суду зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Стосовно дискреційних повноважень, Верховний Суд неодноразово зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один із правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.
Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку (до прикладу, постанови Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17, від 05 квітня 2023 року у справі №320/12971/21).
Суд звертає увагу, що звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
Водночас, щодо позовних вимог в частині нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 29.01.2022 по 17.03.2022 та з 18.03.2022 по 07.08.2023, суд зазначає таке.
Так, з відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду», судом встановлено, що на розгляді Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/30485/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за період з 29.01.2022 по 17.03.2022 та з 18.03.2022 по 07.08.2023 задоволенню не підлягають як передчасні, оскільки в суду відсутня можливість встановити розмір підвищення грошового забезпечення позивача з 01.01.2022, та в свою чергу встановити наявність підстав для виплати індексації-різниці за спірний період.
З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині періоду з 29.01.2022 по 17.03.2022 та з 18.03.2022 по 07.08.2023 задоволенню не підлягають.
Водночас щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за 2023 рік, суд зауважує, що пунктом 3 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» було зупинено на 2023 рік дію, зокрема, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Вказаний пункт Закону є чинним та неконституційним не визнавався.
Крім того, підстави для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 17.08.2023 відсутні, оскільки не проведення індексації грошового забезпечення позивача було вчинено відповідачем з урахуванням діючих норм законодавства.
Вказана позиція суду підтверджується висновком викладеним у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №420/26803/24.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації у розмірі 3800,64 грн за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2021 року відповідно до норм абз.4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання виплатити індексацію із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 (далі - Порядок № 44), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Відповідно до пунктів 4 та 5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Отже, при виплаті грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, підлягають компенсації суми податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.
Індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і, як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату, відповідно до вимог Закону №1282-ХІІ.
Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 27.07.2023 у справі №380/813/22 та від 27.09.2023 у справі №420/23176/21, від 18.04.2024 у справі №160/10789/22.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити таке.
У статті 2 та частині четвертій статті 242 КАС України встановлено, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У частині першій статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: «…визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії...».
Згідно із частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відтак, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, шляхом:
- визнання протиправною бездіяльність Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13.02.2018 по 28.02.2018; 
- зобов`язання Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.02.2018 по 28.02.2018 із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;
- визнання протиправною бездіяльність Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 29.12.2018;
- зобов`язання Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 29 грудня 2018 року в загальній сумі 34205,76 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнання протиправною бездіяльність Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.12.2018 по 06.09.2020;
- зобов`язання Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 30 грудня 2018 року по 06 вересня 2020 року в загальній сумі 76012,80 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнання протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 17.09.2020 по 31.12.2021;
- зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 17 вересня 2020 року по 31 грудня 2021 року в загальній сумі 57009,60 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району), Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційна частини (району), Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13.02.2018 по 28.02.2018. 
Зобов`язати Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.02.2018 по 28.02.2018 із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 29.12.2018.
Зобов`язати Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 29 грудня 2018 року в загальній сумі 34205,76 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Визнати протиправною бездіяльність Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційної частини (району) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.12.2018 по 06.09.2020.
Зобов`язати Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційну частину (району) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 30 грудня 2018 року по 06 вересня 2020 року в загальній сумі 76012,80 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 17.09.2020 по 31.12.2021.
Зобов`язати Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 17 вересня 2020 року по 31 грудня 2021 року в загальній сумі 57009,60 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 );
Відповідачі:
- Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина (району) (76014, м. ІваноФранківськ, вул. Національної Гвардії, буд. 14г, код ЄДРПОУ 08494013); 
- Сєвєродонецьки квартирно-експлуатаційна частина (району) (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 38, код ЄДРПОУ 26614952); 
- Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків (61024, м. Харків, вул. Сковороди Григорія, буд. 61, код ЄДРПОУ 07923280);
- Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ); 
- Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ); 
- Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА