Справа № 420/29437/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить (в редакції уточненої позовної заяви):
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненадання інформації та копій документів, витребуваних з адвокатських запитів адвоката Гофмана Олександра Рудольфовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах Позивача – ОСОБА_1 від 15.07.2025 р. та 25.07.2025 р., у встановлений законом строк;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 надати Позивачу документи, необхідні для підтвердження проходження військової служби, участі у бойових діях та отриманого поранення, а саме: 
довідку форми №?100 щодо надання первинної медичної допомоги ОСОБА_1 після отриманої вибухової травми та отруєння хімічними речовинами (04.05.2025 р.) 
довідку форми №?5 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 (04.05.2025 р.). 
довідку форми 6 про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період з 28.03.2023 р. по сьогоднішній день. 
довідку форми №?100 щодо надання первинної медичної допомоги ОСОБА_1 після отриманої вибухової травми та отруєння хімічними речовинами (04.05.2025 р.) 
інформацію по бойових наказах (бойових розпорядженнях) щодо виконання бойових завдань ОСОБА_1 у період з 01.01.2025 р. по травень 2025 р. включно. 
витяг з журналів бойових дій щодо бойових наказів (бойових розпоряджень) щодо виконання бойових завдань ОСОБА_1 у період з 01.01.2025 р. по травень 2025 р. включно. 
рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 01.01.2025 р. по травень 2025 р. включно;
стягнути з Відповідача – Військової частини НОМЕР_2 на користь Позивача всі судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом даної справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, попередній (орієнтовний) розрахунок яких складає 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, з яких: - витрати на складання та подання позовної заяви та відповіді відзив – 2 000 (дві тисячі) гривень; - витрати на складання та подання позовної заяви – 10 000 (десять тисяч) гривень.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ОСОБА_1 з 24.02.2025 р. по 07.06.2025 р. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , приймав участь у виконанні бойових завдань, захисті Батьківщини, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України в районі ведення бойових дій. Позивачем повідомлено, що 4 травня 2025 року під час виконання бойового завдання ОСОБА_1 отримав вибухову травму (акубаротравму), а також хімічне отруєння невідомою речовиною. У зв`язку з необхідністю оформлення документів та підтвердження обставин поранення, отриманого під час бойового завдання, 15.07.2025 р. адвокатом Гофманом Олександром Рудольфовичем було направлено адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 засобами поштового зв`язку, проте відправлення було повернуто відправнику з підстав «за закінченням строку зберігання».
25.07.2025 р. адвокатський запит повторно був направлений засобами електронного зв`язку на офіційну електронну пошту Військової частини НОМЕР_2 , проте ані в установлений законом п`ятиденний строк, ані станом на момент звернення до суду з позовною заявою відповідь на адвокатський запит та витребувані документи не надано. Також Військова частина НОМЕР_2 не зверталася із будь-яким повідомленням про продовження строку розгляду запиту, як цього вимагає закон. 
Сторона позивача вважає, що військовою частиною НОМЕР_2 було здійснено умисне затягування ненадання відповіді на адвокатський запит, та припускає, що затребувані документи у військової частини НОМЕР_2 відсутні і посадові особи не дотримуються вимог чинного законодавства щодо документальної фіксації отримання травм діючих військовослужбовців, які здійснюють захист та оборонну територіальної цілісності та суверенітету нашої Батьківщини. На думку позивача, ненадання відповіді на адвокатський запит свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 02.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків.
05.09.2025 року за допомогою системи «Електронний суд» представником позивача подано заяву про усунення недоліків, разом з уточненою позовною заявою.
Ухвалою суду від 07.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.
09.10.2025 року за допомогою системи “Електронний суд” від представника Військової частини НОМЕР_2 надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, а саме просив замінити відповідача - військову частину НОМЕР_2 його правонаступником військовою частиною НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) в порядку ст. 52 КАС України.
Ухвалою суду від 07.11.2025 року залучено до участі у справі № 420/29437/25 у якості другого відповідача військову частину НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) та розпочато розгляд адміністративної справи № 420/29437/25 спочатку. Встановлено відповідачу, що залучений, строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Електронний примірник адміністративного позову було доставлено в електронний кабінет військової частини НОМЕР_4 у підсистемі “Електронний суд” 12.11.2025 року, про що сформовано довідку 14.11.2025 року.
Електронний примірник ухвали суду від 07.11.2025 року було доставлено в електронний кабінет військової частини НОМЕР_4 у підсистемі “Електронний суд” 12.11.2025 року, про що сформовано довідку 14.11.2025 року.
28.11.2025 року до суду від представника військової частини НОМЕР_4 надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.
10.12.2025 року представником позивача подані заперечення на заяву про поновлення процесуального строку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 121 КАС України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Однак, суд зазначає, що відповідачем до заяви про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву не поданий такий відзив, тому підстави для поновлення процесуального строку були відсутні. 
Крім того, представник відповідача не зазначив, який додатковий строк йому необхідний для подання відзиву на позовну заяву, тому підстави для продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву також були відсутні. 
Станом на час розгляду справи відзив на адміністративний позов до суду не надходив.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
22.01.2026 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких заявник просив долучити до матеріалів справи нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2 від 05.11.2025, як доказ обставин отримання травми позивачем.
Інші заяви, клопотання та додаткові докази до суду не надходили.
З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Позивач - ОСОБА_1 з 24.02.2025 р. по 07.06.2025 р. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується копією військової квитка серії НОМЕР_6 .
З матеріалів справи вбачається, що, з метою оформлення документів та підтвердження обставин поранення, отриманого під час бойового завдання, адвокатом Гофман Олександром Рудольфовичем надається правова допомога ОСОБА_1 .
15.07.2025 року засобами поштового зв`язку на адресу військової частини НОМЕР_2 представником позивача було скеровано адвокатський запит, у якому адвокат просив надати належно завірені копії таких документів:
- довідку форми №100 щодо надання первинної медичної допомоги ОСОБА_1 після отриманої вибухової травми та отруєння хімічними речовинами (04.05.2025 р.)
- довідку форми №5 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 (04.05.2025 р.).
- довідку форми 6 про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період з 28.03.2023 р. по сьогоднішній день.
- інформацію по бойових наказах (бойових розпорядженнях) щодо виконання бойових завдань ОСОБА_1 у період з 01.01.2025 р. по травень 2025 р. включно.
- витяг з журналів бойових дій щодо бойових наказів (бойових розпоряджень) щодо виконання бойових завдань ОСОБА_1 у період з 01.01.2025 р. по травень 2025 р. включно.
- рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 01.01.2025 р. по травень 2025 р. включно.
Поштове відправлення разом із вкладеним адвокатським запитом повернулось відправнику з підстав: закінчення встановленого терміну зберігання.
25.07.2025 року адвокатський запит, засвідчений електронно-цифровим підписом, було повторно скеровано на адресу військової частини НОМЕР_2 шляхом направлення на її електронну адресу, проте жодної відповіді щодо розгляду адвокатського запиту не надходило, що стало підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон №5076-VI).
Статтею 1 Закону №5076-VI надані наступні визначення:
- адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;
- адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту;
- клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність;
- договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;
- інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.;
- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 7 частини першої статті 20 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема:
звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);
представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;
ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;
складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;
збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.
Гарантії адвокатської діяльності визначені статтею 23 Закону №5076-VI і до таких гарантій пунктом 1 частини першої цієї статті віднесена заборона будь-яких втручань і перешкод здійсненню адвокатської діяльності.
Статтею 24 Закону №5076-VI визначено, що адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. 
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства. Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. 
Отже, орган державної влади, якому направлено адвокатський запит, зобов`язаний не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.07.2023 у справі № 160/8090/21.
Повертаючись до обставин справи, суд зазначає, що 25.07.2025 адвокат Гофман Олександр Рудольфович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслав на електронну адресу Військової частини НОМЕР_2 адвокатський запит за вих. № 25-07/2025 з проханням надати документи щодо обставин отримання бойового поранення позивачем.
При цьому, дослідивши зміст запитуваної інформації, суд зазначає, що така інформація належить до публічної в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а відповідач – відповідно розпорядник такої інформації.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації визначено у Законі України “Про доступ до публічної інформації” від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі ст. 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 12 Закону №2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону. 
Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI).
У свою чергу, розпорядники інформації зобов`язані надавати достовірну, точну та повну інформацію (п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону №2939-VI).
Вирішуючи спір, суд виходить з того, що Закон № 5076-VI не містить заборони запитувати в адвокатському запиті публічну інформацію, якщо це необхідно для захисту інтересів клієнта.
Згідно обставин справи, до адвокатського запиту від 25.07.2025 було долучено свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер.
Таким чином, адвокатський запит відповідав вимогам статті 24 Закону №5076-VI та мав бути розглянутий відповідачем як суб`єктом владних повноважень у встановленому законом порядку і не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту зобов`язаний був надати адвокату відповідну інформацію та копії документів або повідомити про необхідність продовження строку надання відповіді до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження.
Позивач стверджує, що відповідь на адвокатський запит не надана.
Суд враховує, що відповідач не надав відзиву і не подав доказів надання відповіді на адвокатський запит від 25.07.2025 за вих. № 25-07/2025.
Виходячи з проаналізованих норм законодавства та установлених обставин справи, суд дійшов висновку, що військова частина НОМЕР_2 не виконала вимоги статті 24 Закону №5076-VI та не надала відповіді на адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 стосовно надання документів щодо обставин отримання ним бойового поранення, чим допустила протиправну бездіяльність.
Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права повинен бути ефективним. Таким чином, оскільки станом на дату прийняття рішення у справі військова частина НОМЕР_2 є переформованою та її правонаступником виступає військова частина НОМЕР_4 , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_4 розглянути адвокатський запит адвоката Гофмана Олександра Рудольфовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 від 25.07.2025 р. за вих. № 25-07/2025, та надати зазначені у ньому документи.
При цьому, суд зауважує, що копія адвокатського запиту від 25.07.2025 р. за вих. № 25-07/2025 наявна в матеріалах цієї справи, доступ до якої військова частина НОМЕР_4 має через систему "Електронний суд". 
Позовні вимоги щодо розгляду адвокатського запиту від 15.07.2025 року задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю доказів отримання зазначеного запиту відповідачем.
Що стосується наданих представником позивача 22.01.2026 додаткових пояснень та нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 05.11.2025, як доказів обставин отримання травми позивачем, суд не приймає їх до розгляду, оскільки питання щодо обставин отримання травми позивачем не входить до предмета доказування у даній справі. 
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.
Розподіл судових витрат 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, суд, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, здійснює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI “Про судовий збір”.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000, 00 грн. 
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Враховуючи, що у позовній заяві зазначено, що орієнтований розмір понесених судових витрат на правову допомогу складає 12 000 грн., однак доказів на підтвердження понесення цих судових витрат наразі не надано, суд роз`яснює стороні позивача, що такі докази можуть бути подані в порядку та строки, встановлені ч. 7 ст. 139 КАС України
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України,
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненадання інформації та копій документів, витребуваних адвокатським запитом адвоката Гофмана Олександра Рудольфовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , від 25.07.2025 року вих. № 25-07/2025 у встановлений законом строк.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 розглянути адвокатський запит адвоката Гофмана Олександра Рудольфовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , від 25.07.2025 року вих. № 25-07/2025, та надати запитувані у ньому документи.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук