Справа № 569/26121/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді
 ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Рівне матеріали кримінального провадження №12025181010001049 від 06.05.2025 року 
 
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , студентки II курсу Націнального університету водного господарства та природокористування, незаміжньої, раніше несудимої, 
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -
 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставинах, час і місці, незаконно придбала та зберігала при собі з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено «подрібнене листя рослин Mitragyna speciose (Кратом (kratom, ketum, biak)», яку 01.10.2025, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи поблизу кав`ярні «Happy», що за адресою: м. Рівне, вул. Василя Червонія, буд. 16, в ході проведення оперативної закупки незаконно збула ОСОБА_7 за 300 гривень у паперовому зіп-пакеті порошкоподібну речовину зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-25/15056-НЗПРАП від 13.10.2025 являється «подрібненим листям рослин Mitragyna speciose (Кратом (kratom, ketum, biak)» масою 2,089 г. (в перерахунку на висушену речовину), обіг якої обмежено відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000. 
Дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурором подано угоду про про визнання винуватості, укладену 20 січня 2026 року між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Просив її затвердити та призначити ОСОБА_4 покарання, визначене умовами угоди.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в обсязі обвинувального акту у кримінальному провадженні визнала повністю та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини, як час, місце, спосіб, наслідки вчиненого кримінального правопорушення. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена згідна. Просила затвердити угоду про визнання винуватості. Вказала, що наслідки укладення, затвердження угоди та її невиконання, їй роз`яснені та зрозумілі.
Захисники обвинуваченої адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також просили затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки її умови відповідають вимогам чинного кримінального процесуального та кримінального законодавства України.
Сторони угоди погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання, визначене умовами угоди, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України – позбавлення волі строком 4 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно погоджується на призначення їй обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання.
Суд переконався, що обвинувачена розуміє, що відповідно до статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, наслідком укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є - для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку; для підозрюваного чи обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, а також, передбачені у ст. 474 КПК України, право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого їй кримінального правопорушення, право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, право заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду доказів, що свідчать на її користь, їй також роз`яснено та зрозуміло.
Суд запевнився, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389 - 1 Кримінального кодексу України.
Наслідки невиконання угоди, а саме у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до статті 476 Кримінального процесуального кодексу України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, обвинуваченій також зрозумілі.
В підготовчому судовому засіданні суд переконався також у тому, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачена спроможна виконати передбачені умовами угоди зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 307 КК України, а також, що при укладенні угоди враховані обставини, які пом`якшують покарання, якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те, що ОСОБА_4 шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, вона є раніше несудимою та особою молодого віку, студенткою, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, по місцю проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, відповідно до статті 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначається, що застосування спрощеної процедури, зокрема, процедури на підставі угоди про визнання винуватості, має низку переваг для обвинуваченого та правосуддя (скорочена тривалість розгляду справи, швидке визначення винуватості особи та її відповідальності, швидке відшкодування шкоди, заподіяної злочином).
Заслухавши учасників судового процесу, враховуючи, що угода про визнання винуватості відповідає положенню частини 4 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України та змісту статті 472 Кримінального процесуального кодексу України, і обвинуваченій роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена згідна, враховуючи також обставини що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченої, а саме, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, є особою молодого віку, неодружена, студентка, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченою, підлягає затвердженню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої.
Ухвалою слідчої судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12.11.2025 року застосовано щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 січня 2026 року, який на момент затвердження угоди про визнання винуватості сплив та підстав для його обрання суд не вбачає. 
Керуючись ст.ст. 12, 63, 75, 76, 96-1, 96-2, 100, 307 КК України, ст.ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-470, 472-476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 січня 2026 року між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та призначити їй покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 (один) рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на обвинувачену  ОСОБА_4 обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Виконання покарання в частині виконання обов`язків, покладених на обвинувачену на підставі ст. 76 КК України, покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченої.
Початок строку виконання обов`язків, покладених на обвинувачену відповідно до
ст. 76 КК України, обчислювати з дня постановки обвинуваченої на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ, а саме подрібнене листя рослин Mitragyna speciosa (Кратом (kratom, Ketum, biak), загальною масою 2,089 г у спеціальному сейф пакеті №2759957, що перебуває у кімнаті зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області – знищити.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави грошові кошти в загальній сумі 100 грн, які поміщені до сейф-пакету НПУ №KIV1126473, що вилучені в ході проведення 01.01.2025 року контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, що перебувають на зберіганні у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Рівне, вул. А.Грушевського, 42А. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 00 копійок.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, про скасування вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити учасникам судового провадження.
Суддя     ОСОБА_8