ЄУН 210/6479/25
Провадження 2/193/86/26

Р І Ш Е Н Н Я  
іменем України  
(заочне)    

08 січня 2026 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Томинця О. В.,
за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
11.11.2025 до Софіївського районного суду із Металургійного районного суду м. Кривого Рогу на підставі ухвали суду від 26.09.2025 надійшла вищевказана цивільна справа, згідно вимог якого представник позивача просить ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованість за договором №102093415 від 17.08.2021 у розмірі 41 515,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн., та судовий збір у розмірі 2422, 40 грн..
В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 17.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір №102093415, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти були надані позичальнику шляхом переказу на його картковий рахунок. 
Відповідач свої обов`язки за вищевказаним Кредитним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 41515,00 грн, з яких: - 5000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 36515,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
30.11.2021 на підставі укладених договорів №30-11-65 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги до позичальників, в т.ч. до відповідач, на користь ТОВ «Вердикт Капітал». 
10.01.2023 на підставі укладеного договору №10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників, в т.ч. до відповідач, на користь ТОВ «Коллект Центр» за вищезазначеними кредитними договорами
Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника згідно розрахунку заборгованості, у розмірі 41515,00 грн, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн..
Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 14.11.2025 прийнято та відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін. 
Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, що підтверджено відповідним клопотанням викладений у прохальній частині позову.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема розміщенням оголошення на сайті Судова Влада про його виклик, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань у встановлений судом строк не надавав.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
Оскільки учасники судового засідання не з`явились, згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 17.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102093415 .
Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Сума кредиту становить 5000,00 грн. Строк кредитування 30 днів з 17.08.2021 по 16.09.2021. Комісія за надання кредиту 00 грн. Проценти за користування кредитом 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Вказаний договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора надісланим на його мобільний номер телефону  НОМЕР_1 .
Згідно додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 102093415 від 17.08.2021, визначено графік платежів, згідно якої сторонами узгоджено періодичність платежів, згідно якого визначено, що проценти за користування кредиту за час користування кредитом становить 15,00 грн.
Відповідно до квитанції № 1737024033 від 17.08.2021, здійснено переказ коштів за договором № 102093415 у сумі 5000 грн на картку № НОМЕР_2 . 
Таким чином ТОВ «Мілоан» виконано зобов`язання за вказаним договором про споживчий кредит, тоді як відповідачем за час користування кредитними коштами не здійснено платежів в рахунок погашення коштів отриманих в кредит, у зв`язку із чим виникла заборгованість.
Окрім того, відповідно до п. 2.3.1.2 договору передбачено пролонгацію строку договору, згідно якого визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.
Оскільки кошти відповідачем у 30 денний строк не були повернуті, у зв`язку із чим виникла пролонгація строку дії договору, ще на 60 днів, що підтверджено розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що відсотки за користування були нараховані з 17.08.2021 по 16.09.2021 за ставкою передбачена п.1.5.2, після чого починаючи з 17.09.2021 по 15.11.2021 відсотки за користування розраховувались зі ставки передбачена п.1.6, 2.3.1.2 договору. Таким чином заборгованість за вказаним договором станом на 15.11.2021 становить у сумі 20 015,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн та 15 015 грн заборгованості за відсотками. 
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі №0814/6450/2012, провадження №61-18489св21: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до висновку Великої Палати у справі №910/4518/16 від 05 квітня 2023 року, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.
Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця
Кредитний договір укладений 17.08.2021 строком на 30 днів, тобто до 16.09.2021. Після чого позичальником своїми діями здійснив пролонгацію строку кредитного договору до 60 днів, тобто до 15.11.2021. Отже нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст.1048 ЦК України.
Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 15.11.2021 - дату закінчення строку кредитування, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 15015,00 гривень, а тому саме вказана сума відсотків підлягає стягненню з відповідача і в задоволенні вимог про стягнення відсотків у розмірі 21 500 грн. слід відмовити.
Із розрахунку заборгованості надані позивачем вбачається, що ним продовжено нарахування відсотків за користування кредитом у період з 30.11.2021 по 23.02.2022 за ставкою 5 % денних, тобто за ставкою визначена п. 1.6 договору, і загалом нарахував заборгованість за відсотками у розмірі 21500 грн., тоді як згідно умов кредитного договору визначено, що збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів (п. 2.3.1.2 договору), тому такі дії позивача су печать умовам договору про споживчий кредит № 102093415 укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..
Відповідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладено висновок щодо застосування відповідних норм права, згідно якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України.
Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, на яку вірно послався суд першої інстанції.
Отже позивач має право на захист свого порушеного права у вигляді стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками у порядку передбачене ст. 625 ЦК України.
30.11.2021 було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102093415.
10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102093415.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набув правом вимоги до Відповідача за договором про споживчий кредит № 102093415.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, загальний розмір заборгованості перед ТОВ «Коллект Центр», за договором про споживчий кредит № 102093415 від 17.08.2021 становить 20 015,00 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами 15 015,00 грн.
Правове врегулювання правовідносин.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються залученими до справи і дослідженими судом доказами, а тому підлягають частковому задоволенню.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування суми правничої допомоги у розмірі 16 000 грн, представником позивача в підтвердження понесених витрат надано копію договору №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання юридичних послуг укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку на надання юридичної допомоги №747від 01.08.2025 на суму 16000,00 грн.; витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 на суму 16000,00 грн..
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 810/3806/18 від 17.09.2019 року, № 320/11366/20 від 13.05.2022 року.
З урахуванням складності справи, що була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, а також складність справи, яка у даному випадку має не значної складності, об`єм виконаної роботи полягав лише у межах складання позовної заяви, надання консультації та підготовки пропозиції, що не потребувало значних інтелектуальних зусиль адвоката, водночас враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача в розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258-268, 273, 280, 281, 352-355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 102093415 від 17.08.2021, у розмірі 20 015 (двадцять тисяч п`ятнадцять) гривень 00 копійок, що складається із: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 15 015,00 грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
У решті частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ 44276926, адреса: вул. Мечнікова,3, офіс 306, м. Київ, 01133.
Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 08.01.2026. 

Суддя О. В. Томинець