Справа № 204/14440/23
 
Провадження № 1-кп/204/323/26

ВИРОК
ІМенеМ УкрАїНи

27 січня 2026 року         м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді:       ОСОБА_1 ,
за участю секретаря:      ОСОБА_2 ,
прокурора:        ОСОБА_3 ,
захисника:        ОСОБА_4 ,
захисника:        ОСОБА_5 ,
представника цивільного позивача:    ОСОБА_6 ,
потерпілої:        ОСОБА_7 ,
потерпілої:        ОСОБА_8 ,
обвинуваченого:       ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 12023041030003152 від 17 серпня 2023 року відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Красноє Марнеульського району держави Грузія, громадянина України, одруженого, на утриманні дітей не має, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

16 серпня 2023 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_9 керуючи технічно справним, автомобілем «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_11 , рухався в середній смузі по проїзній частині проспекту Богдана Хмельницького в Чечелівському районі м. Дніпра, який має три смуги для руху в кожному напрямку, з боку вул. Титова в напрямку вул. Шинної. Під час руху ОСОБА_9 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги ПДР України, перед початком виконання маневру повороту праворуч, з проспекту Б. Хмельницького на вул. Будівельників, не переконався, що це буде безпечним і тим самим, створив небезпеку для руху автобуса «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в попутному напрямку в крайній правій смузі, внаслідок чого відбулось зіткнення, внаслідок зіткнення вищевказаних транспортних засобів автобус «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , виїхав за межі проїзної частини праворуч де скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді електроопори №64 по проспекту Богдана Хмельницького. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автобуса «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , спричинені тілесні ушкодження: пасажиру ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця у правій параорбітальній області з переходом в скроневу та лобну область, садна в лобній ділянці справа, тупої травми правого колінного суглобу з закритим багатоуламковим імпресійним переломом зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, з явищами ліпогемартрозу та синцем на передній поверхні правого колінного суглобу з переходом на бічні поверхні, трьох синців на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки на межі верхньої та середньої третини з переходом на внутрішню поверхню, на передній поверхні правого плеча у нижній третині, які згідно висновків судово-медичних експертиз за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Пасажиру ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітини з подвійними переломами 7-го, 8-го, 9-го та 10-го ребер справа по лопатковій та навколохребтовій лінії зі зміщенням уламків, з явищами правостороннього гемотораксу та флотуючої грудної клітини, що потребувало оперативного втручання, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, на підставі: п. 2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6. Своїми діями водій ОСОБА_9 , порушив вимоги п. 10.1. відповідно до якого: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 , знаходиться у причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пасажирам автобуса «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , спричинені тілесні ушкодження, пасажир ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості; пасажирці ОСОБА_7 спричинені тяжкі тілесні ушкодження. На підставі викладеного ОСОБА_9 обвинувачується за ч. 2 ст. 286 КК України – а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, при цьому заперечував щодо цивільних позовів. Вказав на те, що якщо страхові виплати не покриють витрати потерпілій, то він їх буде відшкодовувати. Зазначив, що дуже шкодує щодо дорожньо-транспортної пригоди та щиро розкаюється. Також зазначив, що він сплатив кошти за операції та ліки потерпілій ОСОБА_7 , надавав іншу допомогу, тому остання не має до нього претензій. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 намагався зв`язатися з потерпілою ОСОБА_8 задля надання останній допомоги, однак потерпіла спочатку не брала слухавку телефону, а коли йому вдалось додзвонитись, то вона повідомила, що не знає, яка допомога їй потрібна, та сказала обвинуваченому звертатися зі всіма питаннями до її адвоката. Також, обвинувачений просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Потерпіла  ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона зайшла у маршрутку на зупинці, місць для сидіння не було, тому вона їхала стоячи, тримаючись за спинку сидіння. Перед світлофором водій прискорився, щоб встигнути проїхати на зелений сигнал світлофора, та в цей момент в маршрутку врізався автомобіль обвинуваченого, від чого потерпіла ОСОБА_7 та інші пасажири, які стояли - впали. Після зіткнення з автомобілем маршрутка врізалась у стовп та далі потерпіла нічого не пам`ятає. Обвинувачений допомагав потерпілій, завжди приїжджав до неї у лікарню, тому вона побачила в його очах каяття. ОСОБА_9 сплатив потерпілій кошти за операцію, возив її у лікарню та забирав додому, оплачував таксі, привозив ліки, які вона ніде не могла знайти. Обвинувачений віднісся до потерпілої по-людськи, претензій до нього не має, у зв`язку із чим остання просила призначити йому покарання не пов`язане із триманням під вартою та не позбавляти права керування транспортними засобами.
Потерпіла  ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що після роботи вона сіла у маршрутку та їхала додому. Вона сиділа біля дверей. Після того, як сталося ДТП у неї дуже сильно боліла нога, однак вона намагалась вийти із маршрутки, оскільки всі думали, що вона вибухне. Коли приїхала швидка допомога ОСОБА_9 стояв біля автомобіля швидкої та нічим не допомагав, сказав, що вже зробив все, що міг зробити. У ОСОБА_8 внаслідок ДТП відбувся струс головного мозку та були гематоми по всьому тілу. ОСОБА_8 надавали лікування у залізничній лікарні але за лікування сплачували побратими її чоловіка, а не обвинувачений. Коли ОСОБА_8 перебувала у лікарні – їй телефонували представники благодійних організації, де працював ОСОБА_13 та питали чим допомогти. На той момент потерпіла проходила лікування та лежала під крапельницею, тому вона попросила залишити її у спокої, оскільки погано себе почувала. Повідомила, що коли їй стане краще, то вона зателефонує своєму адвокату, а вже після того звернеться до цих представників благодійних організацій. Також зазначила, що ОСОБА_9 не вибачився перед нею.
Захисниця ОСОБА_5 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , просила призначити основне покарання на розсуд суду та позбавити останнього права керування транспортними засобами строком на три роки.
Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах цивільних позивачів ОСОБА_12 та ОСОБА_12 , просив стягнути матеріальну шкоду, завдану його клієнтам зі страхової компанії, а моральну шкоду з обвинуваченого ОСОБА_9 .
На адресу суду від представника ПАТ «СК «Аркс» - адвоката ОСОБА_14 , надійшло клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності (Том-2 а. с. 215-217).
Крім показань потерпілих, вина обвинуваченого  ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:
- рапортом слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 16.08.2023 року про виявлення кримінального правопорушення, відповідно до якого 16.08.2023 року о 16:15 годині у Чечелівському районі міста Дніпра, водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проспекту Богдана Хмельницького, з боку вул. Титова в напрямку вул. Б. Кротова. Під час руху на перехресті вул. Будівельників з проспектом Б. Хмельницького, виконуючи маневр повороту праворуч з другої смуги, допустив зіткнення з автобусом «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в попутному напрямку, в крайні правій смузі. Внаслідок зіткнення автобус «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , виїхав за межі проїзної частини праворуч та здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП пасажирам автобуса р.н. НОМЕР_3 спричинені тілесні ушкодження (а. п. 2-3);
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.08.2023 року, відповідно до якого проведено огляд автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та автомобіля «Mercedes-Benz 380 D», реєстраційний номер НОМЕР_5 , на яких виявлені ушкодження від ДТП (а. п.10-15);
- схемою до протоколу огляду місця ДТП від 16.08.2023 року за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, електроопора №64, на якій відображено розташування місця ДТП за участю автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та автомобіля «Mercedes-Benz 380 D», реєстраційний номер НОМЕР_5 , з фототаблицею (а. п. 16-22);
- медичною довідкою № 6044 на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забій, садно правого плеча. Травми спричинені 16 серпня 2023 року під час ДТП (а. п. 23);
- медичною довідкою № 6049 на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забій, підшкірна гематома лівої гомілки. Травми спричинені 16 серпня 2023 року під час ДТП (а. п. 24);
- медичною довідкою № 6042 на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забійна рана лівої гомілки. Травми спричинені 16 серпня 2023 року під час ДТП (а. п. 25);
- медичною довідкою № 12791 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , госпіталізованої до КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради у відділення травматології, з діагнозом з/перелом зовнішнього виростка правої в/гомілкової кістки зі зміщенням уламків (а. п. 26);
- медичною довідкою № 12786 від 16 серпня 2023 року на ім`я ОСОБА_7 , 1953 року народження, госпіталізованої до КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради у торакальне відділення, з діагнозом ЗТГК, перелом VII-VIII-IX-X ребер справа (а. п. 27);
- медичною довідкою від 16 серпня 2023 року на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забої м`яких тканин голови, роз`яснення м`язів шиї (а. п. 28);
- медичною довідкою № 3691 від 16 серпня 2023 року на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забійна рана нижньої губи (а. п. 29);
- медичною довідкою № 3690 від 16 серпня 2023 року на ім`я ОСОБА_21 , 1973 року народження, виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забійна рана правої скулової ділянки, забої, гематоми обох передплічь та правої гомілки (а. п. 30);
- медичною довідкою № 3694 від 16 серпня 2023 року на ім`я ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забійна рана підборіддя, забої м`яких тканин голови, забій лівого коліна (а. п. 31);
- медичною довідкою № 3693 від 16 серпня 2023 року на ім`я ОСОБА_23 , 1985 року народження, виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забої, садна голови, забої обох кистей (а. п. 32);
- медичною довідкою № 3693 від 16 серпня 2023 року на ім`я ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданої КНП «Міська клінічна лікарня» Дніпровської міської ради, діагноз: забої, гематома лівої гомілки, гостра реакція на стрес, забої м`яких тканин голови (а. п. 33);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.08.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 ознак сп`яніння не виявлено (а. п. 36);
- письмовими поясненнями ОСОБА_12 від 16 серпня 2023 року, відповідно до яких 16 серпня 2023 року приблизно о 16:30 годині він керував автомобілем «Mercedes Sprinter», д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по проспекту Богдана Хмельницького в крайній правій смузі у напрямку вул. Шинної, зі швидкістю приблизно 40-45 км/год. Під`їжджаючи до вул. Енергетична, автомобіль «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався ліворуч ОСОБА_12 у середній смузі, несподівано змінив напрямок руху праворуч з виїздом на смугу руху ОСОБА_12 . Оскільки відстань між автомобілями була мінімальна – відбулося зіткнення транспортних засобів. ОСОБА_12 застосував екстрене гальмування, однак автомобіль в некерованому стані продовжував рух, змінивши напрямок, здійснив наїзд на електроопору. Транспортні засоби одержали механічні пошкодження, а пасажири автомобіля «Mercedes» зазнали тілесних ушкоджень (а. п. 38);
- посвідченням водія НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 03.08.2022 року (а. п. 39);
- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , рік випуску 2011, власником якого є ОСОБА_11 (а. п. 39);
- посвідченням водія НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , виданого 15.04.2023 року (а. п. 40);
- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz 308D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , серії НОМЕР_8 , рік випуску 1997, власником якого є ОСОБА_12 (а. п. 40);
- протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 01020-00384-23 серії ВХ № 570061 від 12 квітня 2023 року, відповідно до якого, після технічного контролю транспортний засіб «Mercedes-Benz 308D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано технічно справним (а. п. 41);
- полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210709562, строк дії договору з 25.08.2022 року по 24.02.2023 року. Транспортний засіб «Mercedes-Benz 308D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1997 року випуску (а. п. 42);
- полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії договору з 26.01.2023 року по 25.01.2024 року. Транспортний засіб «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску (а. п. 43);
- протоколом зняття показів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 17.08.2023 року, у якому зазначено, що на відеозаписі «K-91.4 pr.Khmelnytskoho-Shynna_20230816161258_to_20230816161359» зафіксовано механізм і обставини ДТП, яка мала місце 16.08.2023 року у м. Дніпрі на перехресті вул. Будівельників та пр. Богдана Хмельницького за участю автобуса «Mercedes», р.н. НОМЕР_3 , та автомобіля «SKODA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. п. 45-46);
- протоколом огляду від 17 серпня 2023 року, відповідно до якого у відеофайлі «K-91.4 pr.Khmelnytskoho-Shynna_20230816161258_to_20230816161359» на початку запису видно, що запис відео здійснюється з камери відео спостереження, яка встановлена у місті Дніпрі, на перехресті вул. Шинної з проспектом Б. Хмельницького, кут огляду камер відеоспостереження охоплює перехрестя вул. Будівельників з проспектом Б. Хмельницького, камери відносяться до мережі «Безпечне місто», до яких співробітники поліції мають вільний доступ. Запис триває 1 хвилину 0 секунд. На початку запису видно проїзну частину перехрестя вул. Будівельників з проспектом Богдана Хмельницького. Проїзна частина призначена для руху транспортних засобів, проспект Богдана Хмельницького має три смуги для руху в кожному напрямку. Встановлено що транспортний засіб автобус «Mercedes Sprinter», р.н., НОМЕР_3 , рухається в крайній правій смузі по проспекту Богдана Хмельницького з боку вул. Титова в напрямку вул. Шинної, в середній смузі для руху, в попутному напрямку, рухається автомобіль «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 . На позначці індикатора часу відео «16:13:19», в полі зору камери бачимо як автомобіль «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , змінює напрямок руху праворуч виїжджає на смугу руху автобуса «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , далі відбувається контактування зіткнення вищевказаних транспортних засобів. Далі внаслідок зіткнення автобус «Меrcedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , виїжджає за межі проїзної частини праворуч де скоює наїзд на електроопору № 64 (а. п. 49);
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17 серпня 2023 року, відповідно до якої оптичний носій інформації CD-R «RISTAR» 52Х70 МВ 80 MIN, з відеофайлом «K-91.4 pr.Khmelnytskoho-Shynna_20230816161258_to_20230816161359» зберігається в матеріалах кримінального провадження 12023041030003152 (а. п. 50);
- довідкою від 29 вересня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_9 під наглядом лікаря-психіатра Центру психіатричної допомоги дорослому та дитячому населенню КНП «КЛШМД» ДМР не перебуває (а. п. 57);
- постановою про залучення до кримінального провадження речових доказів від 17.08.2023 року, відповідно до якої автомобіль «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 12023041030003152, автомобіль залишено на зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22к (а. п. 72-73);
- постановою про залучення до кримінального провадження речових доказів від 17.08.2023 року, відповідно до якої автомобіль «Mercedes-Benz 308D», р.н. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 12023041030003152, автомобіль залишено на зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22к (а. п. 74-75);
- висновком експерта № 2786е від 29 серпня 2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця у правій параорбітальній області з переходом в скроневу та лобну область, садна в лобній ділянці справа; тупої травми правого колінного суглобу з закритим багатоуламковим імпресійним переломом зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, з явищами ліпогемартрозу та синцем на передній поверхні правого колінного суглобу з переходом на бічні поверхні; трьох синців на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки на межі верхньої та середньої третини з переходом на внутрішню поверхню, на передній поверхні правого плеча у нижній третині. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування в КНП «МКЛ №16» ДМР», тобто і в термін на який вказує обстежена та вказано слідчим у постанові. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу. За своїм характером виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла – відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) – термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу (а. п. 122-124);
- висновком експерта № 2783е від 29 серпня 2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітини з подвійними переломами 7-го, 8-го, 9-го та 10-го ребер справа по лопатковій та навколохребтовій лінії зі зміщенням уламків, з явищами правостороннього гемотораксу та флотуючої грудної клітини, що потребувало оперативного втручання. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КНП «МКЛ №16» ДМР», тобто і в термін на який вказує обстежена та вказано слідчим у постанові. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу. За своїм характером виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя (а. п. 128-130);
- висновком експерта № СЕ-19/104-23/31412-ІТ від 25 вересня 2023 року, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться у працездатному стані. На момент експертного огляду рульове керування автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться у працездатному стані (а. п. 170-172);
- висновком експерта № СЕ-19/104-23/31413-ІТ від 25 вересня 2023 року, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходиться у працездатному стані. На момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходиться у працездатному стані (а. п. 179-181);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 вересня 2023 року, за участю ОСОБА_12 зі схемою та фототаблицею до цього протоколу (а. п. 184-189);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 вересня 2023 року, за участю ОСОБА_9 зі схемою та фототаблицею до цього протоколу (а. п. 189-189);
- висновком експерта № СЕ-19/104-23/33128-ІТ від 26 вересня 2023 року, відповідно до якого, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «SKODA FABIA» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «MERCEDES SPRINTER» для водія автомобіля «SKODA FABIA» ОСОБА_9 визначалась виконанням вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. При заданому механізмові події дії водія автомобіля «SKODA FABIA» ОСОБА_9 , не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «MERCEDES SPRINTER» ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «SKODA FABIA» своєчасним гальмуванням і зупинкою автомобіля до місця зіткнення, при заданих вихідних даних. В діях водія ОСОБА_12 при заданому механізмові пригоди невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається (а. п. 199-201).
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_9 у необережних діях котрі виразилися, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тілесне ушкодження середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_8 та тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до вимог п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», порушення особою правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту, яке спричинило наслідки, передбачені різними частинами ст. 286 КК (2341-14), слід кваліфікувати як один злочин за тією частиною цієї статті, яка передбачає більш тяжкі наслідки. При цьому у вироку необхідно зазначати всі кваліфікуючі ознаки злочину.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. 
Так, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких, при цьому є необережним та призвів до ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_8 та тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . Обвинувачений не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, з 2019 року співпрацює і є волонтером Громадської організації учасників АТО «Захисник Петрівщини» та волонтерської організації «Допоможемо воїнам Петрівщини» Петрівської ОТГ Олександрійського району Кіровоградської області, допомагав даним організаціям у поїздках на Бахмутському напрямку.
Потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов не заявлений. При цьому обвинувачений відшкодував останній матеріальні збитки, пов`язані із лікуванням внаслідок ДТП, шляхом сплати коштів за лікування потерпілої, про що остання заявляла у судових засіданнях та заявила, що не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_9 .
Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 та пропозиція відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 .
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки відповідатиме ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. 
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі.
При цьому, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, його поведінку після вчиненого, а саме відшкодування потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди, якій завдано тяжкі тілесні ушкодження, та пропозиції відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 , якій завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження, щире каяття останнього, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Враховуючи характер вчиненого злочину, пов`язаного з правом керування транспортними засобами, особи обвинуваченого ОСОБА_9 , який має посвідчення водія, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що спричинило середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, суд визнає за неможливе збереження за ОСОБА_9 права керування транспортними засобами.
Під час судового розгляду представником цивільних позивачів ОСОБА_12 та ОСОБА_12 – адвокатом ОСОБА_6 , було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП (Том-1 а. с. 69-77). В обґрунтування позову зазначив, що 16.08.2023 року сталася ДТП між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Як згодом з`ясувалось у відповідача ОСОБА_9 був оформлений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР213083377 від 25.01.2023 року, який був укладений з відповідачем ПАТ «СК «АРКС». З метою виплати страхового відшкодування Позивачі звернулися до страхової компанії ПАТ «СК «АРКС» на що останні повідомили, що страхове відшкодування складатиме 134 408,41 грн, але до цього часу страхове відшкодування не отримано. З приводу позовних вимог до винуватця ДТП, то вважає, що з нього підлягає стягненню моральна шкода завдана позивачам по справі. Моральна шкода, завдана ОСОБА_12 в результаті незаконних дій винуватця ДТП полягає у наступному: нервові переживання через повне знищення майна (транспортного засобу) і не можливість через це заробляти грошові кошти (транспортний засіб використовувався для перевезення пасажирів); порушення нормального життєвого ритму через необхідність численних звернень до різних органів та осіб з метою з`ясування вартості робіт по відновленню, складання різних документів, та ін.; постійні нервові переживання та стреси, які він відчував через знищення мікроавтобусу та у неможливості користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього; моральних стражданнях та переживаннях за стан здоров`я свого батька, який в момент ДТП був за кермом знищеного транспортного засобу. Моральна шкода, завдана ОСОБА_12 в результаті незаконних дій винуватця ДТП полягає у наступному: нервові переживання та стрес, які він відчув під час та після ДТП та у пережитому у ДТП переляку; страх за своє життя та здоров`я та життя та здоров`я пасажирів під час та після ДТП; нервові переживання коли він повідомляв сину, що його мікроавтобус потрапив у ДТП та сильно пошкоджений; нервові переживання через неможливість певний час нормально продовжувати працювати (адже мікроавтобус було пошкоджено і виникла потреба в пошуку іншого мікроавтобуса для пасажирських перевезень). Стосовно розрахунку судових витрат зазначає, що вони складаються з витрат на правничу допомогу. Відповідно до договору про надання правової допомоги – клієнтом було сплачено 5400 грн. за підготовку та подання позовної заяви до суду. Інші витрати будуть враховуватись від кількості поданих процесуальних документів та участі адвоката у судовому процесі, розрахунок буде надано пізніше. У зв`язку із чим просив стягнути з ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , страхову виплату на відшкодування вартості матеріального збитку (відшкодування шкоди), нанесеного власнику автомобіля, пошкодженого у наслідок ДТП у розмірі 134 408, 41 грн; стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн кожному; стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу.
На адресу суду від представника обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_9 – захисника ОСОБА_4 , надійшов відзив на цивільний позов ОСОБА_12 та ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП (Том-1 а. с. 136-140). В обґрунтування відзиву щодо нервових переживань Позивачів з приводу пошкодження майна транспортного засобу Mercedes-Benz 308D, реєстраційний номер НОМЕР_9 , зазначив, що цивільно-правова відповідальність належного Відповідачу ОСОБА_9 транспортного засобу автомобіля Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , за участі якого відбулася дорожньо-транспортна пригода, на момент ДТП мав забезпечення страховим полісом № ЕР213083377 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі страховим покриттям 320.000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю та 160 000,00 за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого, страхувальник - Страхова компанія «ARX». Відповідно до Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом договору є страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з цивільною відповідальністю за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП. Про наявність страховки стороні Позивачів відомо, що підтверджується змістом цивільного позову. Спільним в обґрунтуванні наявності моральної шкоди для обох Позивачів зазначено на неможливість отримувати дохід від пасажирських перевезень, що здійснювалися транспортним засобом, який пошкоджено. На підтвердження до позовної заяви додано Довідку, видану ПВСП СТО «Карлссон» за вих. № 18 від 15.01.2024 року, та Довідку, видану ПВСП СТО «Карлссон» за вих. № 19 від 15.01.2024 року. Довідкою за № 18 підтверджується, що ОСОБА_12 працює водієм автотранспортних засобів в Приватному виробничо-сервісному підприємстві СТО «Карлссон» з 01.04.2021 по теперішній час, прийнятий на роботу за наказом № 83 від 30.03.2021 року. Про припинення трудових відносин в довідці не зазначено, про вимушений простій також, копії відповідних наказів роботодавця до позовної заяви не долучено. В довідці №19 лише зазначено, що транспортний засіб НОМЕР_3 з дати ДТП по теперішній час не залучається до обслуговування пасажирів на автобусних маршрутах ПВСП СТО «Карлссон». Отже зазначені Довідки, з огляду на їх зміст, не доводять, що ОСОБА_12 не має можливості продовжувати працювати, втратив роботу. Стосовно втрати ОСОБА_12 можливості мати заробіток через пошкодження транспортного засобу та спричинені такою обставиною нервові переживання, необхідно зазначити, що будь-яких доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_12 пасажирських перевезень самостійно, так само як і будь-яких доказів надання транспортного засобу НОМЕР_3 в користування іншим особам за відплатним договором до позовної заяви не додано. Стосовно доводів позовної заяви про порушення у ОСОБА_12 нормального життєвого ритму через потребу в численних зверненнях до різних органів та осіб з метою з`ясування вартості робіт по відновленню, тощо, необхідно зазначити, що Звіт № 2136/23, стосовно розрахункової вартості пошкодженого КТЗ, дата оцінки: 26.10.2023 року, складений ФОП ОСОБА_26 (свідоцтво аварійного комісара № НОМЕР_10 від 28.03.2003), копія якого додана до позовної заяви, складений за замовленням Страхової компанії «ARX» та на підставі договору, укладеного між Страховою компанією «ARX» та ФОП ОСОБА_26 , про що зазначено в самому Звіті № 12-10.23 про оцінку вартості (розміру) збитків, складений ФОП Суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_27 , також виконаний за замовленням Страхової компанії «ARX», про що зазначено в самому Звіті. Копії зазначених Звітів отримані стороною Позивачів від Страхової компанії «ARX» та долучені до позовної заяви. Інших документів, які б свідчили про проведення оцінки, експертиз, тощо, замовником яких виступав би ОСОБА_12 самостійно (на підтвердження вжиття ОСОБА_12 вимушених заходів задля встановлення вартості пошкоджень, та як наслідок чисельності й інтенсивності таких заходів порушення звичного життєвого ритму ОСОБА_12 ), до позовної заяви не надано. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди мають доказувати в загальному порядку, отже підтверджуватися належними та допустимими доказами існування тих обставин, про які зазначає Позивач. На підставі викладеного вважаємо, що заявлена до відшкодування моральна шкода в розмірі по 150 000,00 грн. на кожного з Позивачів стороною Позивачів не доведена. Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Щодо вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 5 400.00 грн. зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. До цивільного позову додано зібрані представником цивільних Позивачів докази - Звіт № 2136/23 стосовно розрахункової вартості пошкодженого КТЗ, дата оцінки: 26.10.2023, складений ФОП ОСОБА_26 (свідоцтво аварійного комісара № НОМЕР_10 від 28.03.2003) та Звіт № 12-10.23 про оцінку вартості (розміру) збитків, складений ФОП Суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_28 . Зазначені Звіти отримані представником Позивачів шляхом направлення до Страхової компаній «ARX» адвокатського запиту. Втім такі Звіти для обґрунтування розміру позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_9 взагалі не мають доказового значення, отже їх отримання для доведення розміру моральної шкоди не відповідає критерію необхідності. Інших доказів, отриманих Представником під час складання цивільного позову, зокрема в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, до позову не додано. У зв`язку із цим вважає вимогу про покладення на Відповідача 1 ОСОБА_9 судових витрат з позовних вимог про відшкодування моральної - шкоди необґрунтованими. У зв`язку із чим просив відмовити в повному обсязі у задоволенні вимог цивільного позову ОСОБА_12 та ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до Відповідача 1 ОСОБА_9 , у розмірі по 150 000,00 грн. на кожного Позивача, а також про стягнення судових витрат з Відповідача 1 ОСОБА_9 .
На адресу суду від представника цивільного відповідача ПАТ «СК «АРКС» - адвоката ОСОБА_14 , надійшов відзив на позовну заяву (Том-2 а.с. 1-12) у якому зазначено, що 25.01.2023 року між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_11 було укладено Поліс № ЕР213083377 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно умов якого було забезпечено Т3 «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_1 . Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн. Розмір франшизи 0,00 грн. Оскільки ДТП трапилося за участі двох транспортних засобів, безвинна відповідальність не може наступати, навіть якщо АТ «СК «АРКС» було визначено розмір страхового відшкодування, адже шкода майну відшкодовується на загальних підставах, і для виплати страхового відшкодування необхідно встановити взаємозв`язок між протиправними діями особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, та заподіяною шкодою. 17.08.2023р. ОСОБА_12 звернувся до контакт центру АТ «СК «АРКС» з заявою про подію. Також, 17.08.2023р. до контакт центру АТ «СК «АРКС» звернувся ОСОБА_9 із заявою про подію, в якій повідомив: «перелаштовуючись в сусідню полосу, не переконавшись в безпечності руху, трапилось зіткнення з Т3 Mercedes-Benz 308D AE7153IK, що рухалось по цій полосі. КО оформили, ШМД викликали є потерпілі. Фото є». 04.10.2023р. від ОСОБА_12 отримано заяву про подію та на виплату, якою АТ «СК «АРКС» повідомлено про ДТП, яка трапилася 16.08.2023р. в м. Дніпро, просп. Хмельницького, за участю автомобіля «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , під керуванням ОСОБА_9 та автомобіля «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_12 , під керуванням ОСОБА_12 . На виконання вимог ст. 34 Закону, АТ «СК «АРКС» з метою проведення огляду пошкодженого Т3 «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_3 , було залучено суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_27 (сертифікат № 671/20 від 03.08.2020р.), яким 04.10.2023р. здійснено огляд, зафіксовано наявні пошкодження та необхідні роботи для його відновлення, про що складено Акт огляду транспортного засобу. Зазначив, що якщо ДТП розглядається зокрема у кримінальній справі, то перебіг строку для прийняття страховиком рішення припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. 3 наведеного вбачається, що документами компетентних органів не було встановлено наявність вини, протиправних дій водія забезпеченого транспортного засобу «Skoda Fabia», д/в НОМЕР_1 , в ДТП, що сталася 16.08.2023р. і відповідно не підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_9 , та завданою майну ОСОБА_12 шкодою. Разом з тим, не виключено, що за результатами розгляду справи винним в ДТП за участі автомобіля «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , під керуванням ОСОБА_9 та автомобіля «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_3 буде визнано саме водія автомобіля останнього, після чого підстави для здійснення будь-якої виплати страхового відшкодування Цивільним позивачам будуть відсутні. Отже, звернення Цивільного позивача 1 до суду є передчасним, оскільки АТ «CK «АРКС» не відмовляло останньому у виплаті страхового відшкодування, а лише зупинила строк прийняття рішення до отримання судового рішення по кримінальному провадженні. Відтак, оскільки право Цивільного позивача 1 на отримання страхового відшкодування не було порушено, не визнано чи оспорено Цивільним відповідачем 2, у позові до АТ «СК «АРКС» слід відмовити. Щодо розміру шкоди завданої майну ОСОБА_12 зазначив, що за результатами аналізу зафіксованих 04.10.2023р. пошкоджень автомобіля «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_3 , оцінювачем ОСОБА_29 23.10.2023р. було складено Звіт № 12-10.23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (далі - Звіт № 12-10.23 від 23.10.2023р.). Відповідно до результатів Звіту № 12-10.23 від 23.10.2023р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_3 , становить 590 007,93 грн., вартість автомобіля до ДТП, і відповідно розмір матеріального збитку, складає 184 713,20 грн. Таким чином, в даному випадку, автомобіль «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_3 , вважається фізично знищеним, оскільки проводити відновлювальний ремонт транспортного засобу економічно не доцільно та необґрунтовано. В зв`язку з тим, що автомобіль «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_11 , відповідно до Звіту є фізично знищеним, для виплати страхового відшкодування необхідна вартість транспортного засобу після ДТП, тобто у пошкодженому вигляді, вартість залишків ТЗ було визначено на підставі Звіту № 236/23 стосовно розрахункової вартості пошкодженого КТЗ: MERCEDES-BENZ 308D державний реєстраційний номер НОМЕР_3 від 26.10.2023р., складеного оцінювачем ОСОБА_26 . Відповідно до результатів Звіту № 236/23 від 26.10.2023р. вартість автомобіля «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_3 в пошкодженому вигляді становить 50 304, 79 грн. Так, на підставі результатів звітів АТ «СК «АРКС» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що могла б бути сплачена страховиком власнику пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_11 , ОСОБА_12 . 184 713,20 грн. (вартість ТЗ до пошкодження) – 50 304,79 грн (вартість ТЗ після ДТП) 134 408,41 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу зазначив, що на думку Відповідача витрати лише за підготовку та подання позовної заяви до суду у розмірі 5400,00 грн. (загальна сума судових витрат наразі невідома) є неспівмірними зі складністю справи, затраченим часом на надання таких послуг (адже підготовка Цивільного позову до суду не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи), не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру. Позивачем не надано документи з яких би вбачалось, заявлені витрати мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною). У зв`язку із чим просили в задоволенні вимог Цивільного позову ОСОБА_12 та ОСОБА_12 до ПАТ "СК "АРКС" про стягнення страхового відшкодування відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на Цивільних позивачів.
На адресу суду від представника цивільних позивачів  ОСОБА_12 та ОСОБА_12 – адвокатом ОСОБА_6 , було подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу (Том-2 а. с. 220-222). У відповідності до договору про надання правової допомоги клієнтом було сплачено 5400,00 грн за підготовку та подання позовної заяви до суду. Також, за участь в судовому провадженні кожний із позивачів сплатили адвокату по 12 тисяч грн. У зв`язку із чим просив стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу, а саме стягнути на користь ОСОБА_12 – 14 700,00 грн. та на користь ОСОБА_12 14 700,00 грн.
На адресу суду від представника цивільного відповідача ПАТ «СК «АРКС» - адвоката ОСОБА_14 , надійшли заперечення на заяву цивільних позивачів від 28.04.2025 року про стягнення судових витрат (Том-2 а. с. 249-252), у яких зазначив, що відповідно до рахунку Адвокатського об`єднання «Лігал Альянс» в особі адвоката ОСОБА_6 № 001 від 15.01.2024р. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.01.2024р. ОСОБА_12 було надано послугу «підготовка та подача позовної заяви, щодо стягнення матеріальних та моральних збитків в рамках кримінальної справи (обвинувачений ОСОБА_9 )» у розмірі 5 400,00 грн. Вимога в сумі 5400, 00 грн. не заявляються до АТ «СК «АРКС», тому не підлягає задоволенню. Більше того, відповідно до доданої платіжної інструкції № 68318392 від 17.01.2024р. послугу ОСОБА_12 оплачувала ОСОБА_30 . Тобто, жодним з позивачів не понесено витрати у розмірі 5400,00 грн. щодо підготовки та подачі позовної заяви. Крім того, наданими рахунком № 001 від 21.04.2025р., рахунком № 002 від 21.04.2025p. прибутковим касовим ордером № 1 від 21.04.2025р. та прибутковим касовим ордером № 2 від 21.04.2025р. потерпілі підтверджують оплату наданої послуги щодо участі у судовому провадженні в суді першої інстанції по справі № 204/14440/23 в якості представника потерпілого. Звертає увагу Суду, що витрати в сумі 29 400,00 грн., які адвокат потерпілих визначає як такі, що понесені у зв`язку із розглядом справи № 204/14440/23 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у кримінальному провадженні № 12023041030003152, є неспівмірними зі складністю справи (в частині заявленого цивільного позову), ціною позову, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цивільного позову не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось), не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, не підтверджені належними та допустимими доказами. У зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні вимог про стягнення судових витрат в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. ст. 128,129 КПК України, цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України, доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В результаті повного та всебічного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, перевіривши докази, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги, суд приходить до наступного.
Висновком експерта № СЕ-19/104-23/33128-ІТ від 26 вересня 2023 року встановлено, що у водія автомобіля «SKODA FABIA» ОСОБА_9 не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги п. 10.1 ПДР України щоб уникнути ДТП, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «MERCEDES SPRINTER» ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «SKODA FABIA» своєчасним гальмуванням і зупинкою автомобіля до місця зіткнення, тобто в діях водія ОСОБА_12 при заданому механізмові пригоди невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається.
Також, у судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Тобто, судом встановлено, що пошкодження автомобіля «MERCEDES SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , настала в результаті протиправних дій ОСОБА_9 , який, будучи особою, яка керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту.
Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «SKODA FABIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 , зареєстрована у ПАТ «СК «АРКС», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на суму 160 000 гривень за шкоду майну та 320 000 гривень за шкоду життю та здоров`ю, франшиза 0 гривень.
Відповідно до результатів Звіту № 12-10.23 від 23.10.2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz 308D», д.н. НОМЕР_3 , становить 590 007,93 грн., вартість автомобіля до ДТП, і відповідно розмір матеріального збитку, складає 184 713,20 грн. За результатами Звіту № 236/23 від 26.10.2023 року вартість автомобіля «Mercedes-Benz 308D», державний номер НОМЕР_3 , в пошкодженому вигляді становить 50 304, 79 грн. Таким чином, в даному випадку, автомобіль «Mercedes-Benz 308D» вважається фізично знищеним, оскільки проводити відновлювальний ремонт транспортного засобу економічно не доцільно та необґрунтовано. У зв`язку з тим, що відповідно до звіту автомобіль «Mercedes-Benz 308D» є фізично знищеним, для виплати страхового відшкодування необхідна вартість транспортного засобу після ДТП, тобто у пошкодженому вигляді. Отже, розрахунок суми страхового відшкодування, що повинно бути сплачена страховиком власнику пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz 308D», державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 становить 134 408,41 грн (184 713,20 грн. (вартість ТЗ до пошкодження) – 50 304,79 грн (вартість ТЗ після ДТП).
У зв`язку із вищевикладеним, суд доходить висновку, що із ПАТ «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню матеріальна шкода 134 408 гривень 41 копійка на користь ОСОБА_12 .
Що стосується цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 та ОСОБА_12 моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її завдала.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Як роз`яснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 9 постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Отже, розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.
Таким чином, можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19, та від 01 березня 2023 року у справі № 496/1691/19.
Судом встановлено та не спростовано обвинуваченим ОСОБА_9 , що внаслідок скоєння останнім дорожньо-транспортної пригоди постраждав транспортний засіб цивільного позивача ОСОБА_12 , тобто останньому завдано матеріальну шкоду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_12 належить автомобіль «Mercedes-Benz 308D», державний номер НОМЕР_3 . Відповідно до довідки СТО «Карлсон» № 19 від 15.01.2024 року, зазначений автомобіль з 16.08.2023 року не залучався до обслуговування пасажирів на автобусних маршрутах підприємства. В свою чергу, твердження позивача  ОСОБА_12 , щодо неможливості працювати та заробляти грошові кошти спростовується наданою довідкою СТО «Карлсон» № 18 від 15.01.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_12 працює в Приватному виробничо-сервісному підприємстві СТО «Карлсон» з 01.04.2021 року по дату видачі довідки, тобто з даної довідки не вбачається, що у останнього був простій у роботі або його трудові відносини були припинені починаючи з 16.08.2023 року (з моменту ДТП за участю його автомобіля). Також, до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження того факту, що автомобіль «Mercedes-Benz 308D», державний номер НОМЕР_3 , використовувався ОСОБА_12 для пасажирських перевезень, та відсутні докази надання даного транспортного засобу в користування іншим особам за відплатним договором. Твердження позивача щодо порушення нормального життєвого ритму через необхідність численних звернень до різних органів та осіб з метою з`ясування вартості робіт по відновленню автомобіля та складання документів, спростовується наданими актами огляду транспортного засобу, звітами про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ, звітом стосовно розрахункової вартості пошкодженого КТЗ, у яких зазначено, що замовником даних послуг є страхова компанія «АРКС». В свою чергу дані документи отримані позивачем від його адвоката ОСОБА_6 , який зробив адвокатський запит до страхової компанії. Тобто, у матеріалах справи відсутні докази звернень позивача до будь-яких органів для отримання вищевказаної інформації. Також суду не зрозуміло, в чому виражались моральні страждання та переживання ОСОБА_12 за стан здоров`я його батька, який перебував за кермом автомобіля «Mercedes-Benz 308D», оскільки внаслідок ДТП останній не отримав жодних ушкоджень.
Що стосується моральної шкоди завданої ОСОБА_12 , суд зазначає, що внаслідок ДТП останній не отримав жодних ушкоджень, а нервові переживання через неможливість нормально продовжувати працювати жодним чином не підтверджуються матеріалами справи, оскільки пошкоджений автомобіль йому не належить, а матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_12 працевлаштований та працював водієм. Також відсутні докази на підтвердження того, що під час ДТП, яке мало місце 16.08.2025 року, автомобіль «Mercedes-Benz 308D», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням останнього, був на автобусному маршруті загального користування та був залучений в той момент до обслуговування пасажирів на автобусних маршрутах, а не керував даним транспортним засобом в особистих цілях.
За викладених обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди отриманої внаслідок ДТП, оскільки у даному випадку доведено лише матеріальну шкоду.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_12 та ОСОБА_12 в частині стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.
Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Приписами п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з вимогами ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно з вимогами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ОСОБА_12 та ОСОБА_12 у даній справі, на підставі договорів про надання правової допомоги № б/н від 15 січня 2024 року (ТОМ-1, а. с. 78, 83), надавав адвокат ОСОБА_6 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КР № 000083 від 26 січня 2017 року). Відповідно до додаткових угод до договору про надання правової допомоги від 15.01.2024 року, яку укладено 30.12.2025 року, строк дії договору продовжено до 01.01.2027 року. Відповідно до положень п. 5.2 договору, оплата послуг здійснюється по передоплаті. На підтвердження виконання умов вказаного договору адвокатом ОСОБА_6 надано суду платіжну інструкцію № 68318392 від 17.01.2024 року на суму 5400,00 грн. за складання позовної заяви (замовник ОСОБА_12 ) (ТОМ-2, а. с. 230), прибутковий касовий ордер № 1 від 21.04.2025 року на суму 12000 грн. за участь у судових засіданнях (прийнято від ОСОБА_12 ) (ТОМ-2, а. с. 233), прибутковий касовий ордер № 1 від 21.04.2025 року на суму 12000 грн. за участь у судових засіданнях (прийнято від ОСОБА_12 ) (ТОМ-2, а. с. 234).
Верховний суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_6 надав заяву (ТОМ-2, а. с. 221-222) відповідно до якої адвокат підготував та подав до суду позовну заяву, за що було сплачено 5400 грн.; за участь адвоката у судових засіданнях кожним із позивачів сплачено по 12000,00 грн.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Разом з цим, Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19 зазначив, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Разом з тим, розподіляючи витрати, які позивачі понесли на професійну правничу допомогу, враховуючи критерій реальності та співмірності, суд доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази понесення витрат та обумовлена сума гонорару не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачами розмірі, адже цей розмір має, окрім доведеності документально, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності складання процесуальних документів та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 29400,00 гривень є завищеними, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов обґрунтованого висновку, про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивачів витрат на правничу допомогу у сумі 5400 гривень, який відповідає принципу співмірності, пропорційності та справедливості.
Також, під час судового розгляду представницею потерпілої ОСОБА_8 – адвокаткою ОСОБА_5 , було заявлено цивільний позов з уточненнями про солідарне стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 та третьої особи – страхової компанії «Arx», матеріальної та моральної шкоди (Том-2, а. с. 65-66). В обґрунтування позову зазначила, що 16 серпня 2023 року о 16 годині 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_12 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , належить ОСОБА_11 , рухався в середній смузі по проїзній частині проспекту Богдана Хмельницького в Чечелівському районі м. Дніпра, який має три смуги для руху в кожному напрямку, з боку вул. Титова в напрямку вул. Шинної. Під час руху ОСОБА_9 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушити ті або інші вимоги ПДР України, перед початком виконування маневру повороту праворуч, з проспекту Б. Хмельницького на вул. Будівельників, не переконався, що це буде безпечним і тим самим, створив небезпеку для руху автобусу «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в попутному напрямку в крайній правій смузі, в результаті відбулося зіткнення. В наслідок зіткнення автобус «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_3 , виїхав за межі проїзної частини дороги де скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді електроопори № 64 по пр. Богдана Хмельницького у м. Дніпрі. Своїми діями ОСОБА_9 порушив вимоги п.п.10.1 ПДР України, невиконання яких, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. В наслідок ДТП ОСОБА_8 , як пасажирці автобуса «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_14 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця у правій параорбітальній області з переходом в скроневу та лобну область, садна в лобній ділянці справа, тупої травми правого колінного суглобу з закритим багатоуламковим імпресійним переломом зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, з явищами ліпогемартрозу та синцем на передній поверхні правого колінного суглобу з переходом на бічні поверхні, трьох синців на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки на межі верхньої та середньої третини з переходом на внутрішню поверхню, на передній поверхні правого плеча у нижній третині, які згідно висновків судово-медичної експертизи за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижнів, більше, як 21 день. За фактом ДТП було порушено кримінальне провадження і внесене до ЄРДР за №12023041030003152 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 29 вересня 2023 року водію ОСОБА_9 було повідомлено про підозру. У результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_9 ОСОБА_8 була спричинена матеріальна шкода, що виразилася у придбанні ліків, лікарняних консультацій, лікувальних процедурах. 3 місця пригоди ОСОБА_8 була госпіталізована до МКЛ № 16 де знаходилась на лікуванні до 18 серпня 2023 року, з 18 серпня 2023 року переведена на лікування до АТ «Укрзалізниця Філії Центр Охорони Здоров`я» Дніпровська клінічна лікарня на Залізничному транспорті», де знаходилась на лікуванні до 11 вересня 2023 року. До трагічного дня, 16 серпня 2023 року ОСОБА_8 працювала інженером КП « Дніпроводоканал» ДМР, її середній заробіток з 01 травня 2023 року по 01 вересня 2023 року складав 21948 грн. ( двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок вісім) грн. 75 коп. По лікарняному листу з 16 вересня 2023 року по 31 грудня 2023 року ОСОБА_8 отримувала 18 264 (вісімнадцять тисяч двісті шістдесят чотири) грн. 30 коп. Знаходячись на лікарняному за п`ять місяців вона недоотримала 18 422( вісімнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 25 коп. Потім почала отримувати 16 102 (шістнадцять тисяч сто дві) грн 58 коп. Тобто, за кожній місяць недоотримувала 3 583 (три тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. 29 коп. За п`ять місяців це складає 17916 (сімнадцять тисяч дев`ятсот шість грн.) 45 коп. Позивачем за цей час документально підтверджено витрати на лікування, медичні послуги на суму 25 820 (двадцять п`ять тисяч вісімсот двадцять) гри. (копії чеків і довідка додаються). Крім того, ОСОБА_8 , до теперішнього часу пересувається за допомогою милиць, продовжили лікування (довідка додається). Раніше ОСОБА_8 була здоровою людиною, через отриману черепно мозкову травму вона до теперішнього часу відчуває сильний головний біль, стала метеозалежною. Отримані фізичні ушкодження потягли психологічні травми, з`явилось безсоння, з`явився страх при необхідності користуватися автомобільним транспортом. ОСОБА_8 змушена звертатися за допомогою до своїх неповнолітніх дітей за допомогою по господарству і не тільки. Діти, в свою чергу, були змушені переглянути свій розклад життя, обмежити себе у відвідуванні гуртків, розваг. Будучи здоровою, енергійною жінкою до ДТП ОСОБА_8 фактично веду нерухомий образ життя, оскільки неможна давати напругу на ногу. Враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, (має постійний дохід, офіційно працює), стан завданих збитків потерпілій, стан здоров`я потерпілої, тривалість негативних наслідків, які завдані останній, розумним та справедливим стягненням з обвинуваченого на користь потерпілої будуть кошти у розмірі 300 000 ( триста тисяч) грн. У зв`язку із чим просила стягнути солідарно з ОСОБА_9 і страхової компанії «ARX» 44 228 (сорок чотири тисячі двісті двадцять вісім) грн. 26 коп. матеріальної шкоди і 300 000 (триста тисяч) грн. моральної шкоди.
На адресу суду від представника обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_9 – захисника ОСОБА_4 , надійшов відзив на цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП (Том-1 а.с. 111-114). В обґрунтування зазначив, що транспортний засіб автомобіль Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , за участі якого відбулася дорожньо-транспортна пригода, на момент ДТП мав забезпечення страховим полісом № ЕР213083377 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі страховим покриттям 320 000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю та 160 000,00 за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого. Страхувальник - Страхова компанія «ARX». Відповідно до Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом договору є страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з цивільною відповідальністю за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП. Про наявність страховки стороні Позивача відомо, що підтверджується змістом цивільного позову, в якому зазначено, що ОСОБА_8 зверталася до Страхової компанії «ARX» щодо виплати за завдану матеріальну шкоду, проте менеджер страхової компанії повідомив їй, що розгляне заяву та надасть відповідь щодо того, чи будуть здійснені виплати, чи у виплатах буде відмовлено. Доказів звернення ОСОБА_8 до Страхової компанії «ARX» із заявою про виплату до позову не надає. Одразу доцільно зауважити, по окремі складові загальної суми матеріальної шкоди, підрахованої стороною Позивача та заявлені в цивільному позові, очевидно не підлягають відшкодуванню за рахунок страхового покриття. Втім, в підтвердження витрат на лікування до позову додано фіскальний чек від 23.08.2023 на загальну суму 679,25 грн. (ТОВ «Тріумфарм» Аптека № 1), яким підтверджується придбання препарату Нутроф Форте вартістю 545,00 грн. Згідно інформації ресурсу розповсюджувача препарату: https://www.nutrof.com.ua, зазначений препарат не є лікарським засобом, являє собою дієтичну добавку для збереження гостроти зору після 40 років та профілактики вікових змін. Вважає, що витрати на дієтичну добавку не лише не підлягають відшкодуванню страхувальником, але й заявлення подібних витрат як відшкодування майнової шкоди в цивільному позові - безпідставне. Стосовно недоотриманих доходів у вигляді виплат за місцем роботи. Так, стороною Позивача заявлено в цивільному позові вимоги щодо стягнення в якості відшкодування майнової шкоди неотриманого Позивачем заробітку за час лікування. На підтвердження подано довідки з місця роботи про розмір середнього заробітку, здійснені Позивачу виплати. Втім, стороною Позивача не обґрунтовано й не підтверджено належними доказами, за рахунок чого відбулося зменшення доходів, виплачених Позивачу за місцем роботи. Варто зазначити, що на розмір виплачуваного працівнику доходу можуть вплинути об`єктивні зміни в господарській діяльності підприємства роботодавця, тощо, отже необхідним є доведення та підтвердження доказами, що зменшення доходу не пов`язане з іншими, незалежними від наслідків ДТП обставинами. Також варто зазначити, що при переведені працівників на іншу, легшу нижче оплачувану роботу за станом здоров`я за працівниками їх середній заробіток зберігається. Отже, сторона Позивача в цивільному позові не обґрунтувала та не підтвердила доказами причинний зв`язок між наслідками ДТП та зниженням доходів Позивача, тому до заявлених вимог в цій частині слід поставитися критично. Також необхідно зауважити, що заявляючи позовні вимоги про відшкодування моральної школи, сторона Позивача покликається на зміни в звичному способі життя її близьких, зокрема дітей. Так згідно позову, дорослі доньки Позивача мали полишити власні сім`ї та доглядати за Позивачем. Втім, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди мають доказувати в загальному порядку, отже підтверджуватися належними та допустимими доказами існування тих обставин, про які зазначає Позивач. Однак Позивачем не надано ані доказів родинного зв`язку з особами, які надавали їй допомогу (догляд), ані докази того, що такі особи дійсно зазнали змін в звичному для них способі життя, й такі зміни були істотними (наприклад докази того, що близькі особи були змушені брати відпустку за місцем роботи, приїздити до Позивача з іншої місцевості, тощо). За наведеного, заявлена до відшкодування моральна шкода в розмірі 300 000,00 грн. стороною Позивача не доведена. Додатково зазначає, що окрім страхового полісу № ЕP213083377 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_15 , також на момент ДТП був застрахований за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено». У зв`язку із вищевикладеним просив відмовити в повному обсязі у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відносно відповідача ОСОБА_9 . 
На адресу суду від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ПАТ «СК «АРКС» - адвоката ОСОБА_14 , надійшли письмові пояснення (Том-1 а.с. 215-224) у яких зазначено, що 25.01.2023 року між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_11 було укладено Поліс №ЕР213083377 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно умов якого було забезпечено ТЗ «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_16 . Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320000, 00 грн.; за шкоду, заподіяну майну 160 000, 00 грн. Розмір франшизи 0, 00 грн. 17.08.2023 року до контакт центру АТ «СК «АРКС» звернувся ОСОБА_9 із заявою про подію в якій повідомив: «перелаштовуючись в сусідню полосу, не переконавшись в безпечності руху, трапилось зіткнення з ТЗ Mercedes-Benz 308D, AE7153IK, що рухалось по цій полосі. Ко оформили. ШМД викликали є потерпілі. Фото є». 01.11.2023 року ОСОБА_8 звернулася до контакт центру АТ «СК «АРКС» із заявою про подію в якій повідомила: «водій авто «Skoda» не переконався у безпечності руху, відбулось зіткнення з маршрутним таксі д/н НОМЕР_3 . Я їхала в цьому маршрутному таксі. Отримала тілесні ушкодження. Компетентні органи, швидку викликали». Страховиком встановлено, що 16.08.2023р. у м. Дніпро, просп. Хмельницького відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_15 , що належить ОСОБА_11 , під керуванням ОСОБА_9 та автомобіля «Mercedes-Benz 308D», д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_12 , під керуванням ОСОБА_12 . Проте, цивільним позивачем ОСОБА_8 до страховика не було надано документи передбачені чинним законодавством. Крім не надання необхідного пакету документів, документами компетентних органів не було встановлено наявність протиправних дій водія забезпеченого транспортного засобу «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_15 , в ДТП, що сталося 16.08.2023 року і відповідно не підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та завданою ОСОБА_8 шкодою, завданою здоров`ю. Також зазначили попередній розрахунок можливого страхового відшкодування за наданими ОСОБА_8 документами, відповідно до якого сума коштів, витрачених на лікування, згідно наданих розрахункових документів, становить: 24 748,60 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот сорок вісім грн. 60 коп.). З них не підлягали б відшкодуванню кошти на загальну суму 5386,55 грн., по таким причинам: чек від 24.08.2023 року на суму 1350,00 грн. - відсутня інформація, за що здійснена оплата в МЦ "ТОВ ЧЕКЛАЙФ"; чек від 21.11.2023 року на суму 2757,30 грн., щодо купівлі оправи, лінз - не пов`язано з лікуванням отриманих травм під час ДТП; чек від 05.09.2023 року на суму 600,00 грн., щодо купівлі ост/ока 1 зона - не пов`язано з лікуванням отриманих травм під час ДТП; чек від 23.08.2023р., на суму 679,25 грн., щодо купівлі нутрофон-форте, офтан не пов`язані з лікуванням отриманих травм під час ДТП. Отже, сума страхової виплати (щодо лікування) могла б становити 19362,05 грн. Щодо тимчасової втрати працездатності зазначено, що беручи до уваги копії Листків непрацездатності (медичні висновки з електронної системи охорони здоров`я), видані КНП "Дніпровський центр ПМСД № 3» з 16.08.2023-18.08.2023 р. (медична виписка № 12791).; 18.08.2023 p. (медична виписка №3415) - 18.10.2023 p.; 27.10.2023 p. - 10.01.2024 р., зрозуміло, що ОСОБА_8 була - тимчасово непрацездатна, тобто протягом 148 календарних днів та 101 робочих днів. Згідно із довідкою про доходи ОСОБА_8 виданої КП "Дніпроводоканал" ДМР, розмір заробітної плати за травень, червень, липень становить 65846,26 грн. 65846,26 грн. / 61 робочий день = 1079,45 грн. Згідно довідки про доходи ОСОБА_8 виданої КП "Дніпроводоканал" ДМР, розмір заробітної плати за серпень, вересень, жовтень становить 59 058,60 грн. Середня заробітна плата за 1 робочий день: 59 058,60 грн. / 64 робочих дня = 922,79 грн. Неотримана середня заробітна плата, в яких була тимчасова втрата працездатності становить: Середня заробітна плата за 1 робочий день: 1079,45 грн. - 922,79 грн. = 156,66 грн. (один робочий день). 156,66 грн.*101 робочих днів = 15822,66 грн. Відтак, орієнтовна сума страхової виплати щодо тимчасової непрацездатності ОСОБА_8 могла б становити 15 822,66 грн. Щодо моральної шкоди зазначили наступне. Оскільки сума можливого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю щодо лікування становить 22 109,67 грн., з розрахунку 22109,67х5%, сума моральної шкоди в цій частині становить 1105,48 грн. Оскільки сума можливого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю щодо тимчасової втрати працездатності становить 15 822,66 грн., з розрахунку 15 822,66 х5%, сума моральної шкоди в цій частині становить 791,13 грн. У зв`язку із чим просить відмовити в повному обсязі у задоволенні вимог цивільного позову ОСОБА_8 до ПАТ «СК «АРКС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. 
Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана злочином, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. ст. 128,129 КПК України, цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України, доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В результаті повного та всебічного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, перевіривши докази, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги, суд приходить до наступного.
У судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України. Тобто, судом встановлено, що ДТП за участю транспортного засобу «SKODA FABIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 настала в результаті протиправних дій останнього, який, будучи особою, яка керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, в результаті чого, пасажирка автомобіля «MERCEDES SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 отримала ушкодження середньої тяжкості.
Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «SKODA FABIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 , зареєстрована у ПАТ «СК «АРКС», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на суму 160000 гривень за шкоду майну та 320000 гривень за шкоду життю та здоров`ю, франшиза 0 гривень.
Відповідно до висновку експерта № 2786е від 29 серпня 2023 року, за своїм характером виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла – відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) – термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу.
На підтвердження матеріальної шкоди ОСОБА_8 надала квитанції/чеки, які підтверджують її витрати, зокрема: фіскальний чек ПН442597604639 від 02.09.2023 року на суму 1740 грн., фіскальний чек ІД 2767300381 від 02.09.2023 року – 80 грн., фіскальний чек ПН 328145208298 від 20.08.2023 року – 499,10 грн., чек ІД 2767300381 від 02.09.2023 року – 901 грн., фіскальний чек № 122050 від 23.08.2023 року – 679,25 грн., фіскальний чек № 122060 від 23.08.2023 року – 374,29 грн., чек ІД 2278005816 від 04.09.2023 року – 600 грн., фіскальний чек ІД 000041397044 від 17.08.2023 року – 1000 грн., фіскальний чек № 121728 від 18.08.2023 року - 66,50 грн., фіскальний чек ІД 2767300381 від 25.08.2023 року – 3390 грн., Фіскальний чек ПН 386260409319 від 28.12.2023 року – 4380,10 грн., фіскальний чек ПН 441839126551 від 02.01.2024 року – 518 грн., чек ПН 376118608295 від 29.12.2023 року – 2040 грн., чек № 14317 від 21.11.2023 року – 2757,30 грн. Загальна сума становить 19025,54 грн.
Також, слід зазначити, що інші долучені позивачкою квитанції/чеки судом не беруться до уваги з огляду на наступне. Так, у квитанції № 156499 від 24.08.2023 року на суму 1350 грн. не зазначена за що саме було сплачено дану суму; платіжна інструкція Р24А1836343152D8840 від 28.20.2023 року на суму 3587.94 грн. містить данні платника – ОСОБА_8 , отримувача – ОСОБА_31 , та призначення платежу – переказ власних коштів за наколінник, однак не зрозуміло ким являється ОСОБА_32 , відсутній фіскальний чек та відсутню підтвердження, що даний переказ здійснено саме за придбання наколінника.
Інших чеків/квитанцій на підтвердження витрат на лікування позивачки ОСОБА_8 внаслідок ДТП, яка мала місце 16.08.2023 року, останньою не надано.
У зв`язку із чим, суд вважає за можливе стягнути із ПАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_8 суму страхового відшкодування за завдану шкоду здоров`я в наслідок ДТП у розмірі 19 025,54 грн.
Щодо відшкодування ОСОБА_8 матеріальної шкоди завданої внаслідок тимчасової втрати працездатності суд зазначає наступне.
Так, позивачкою ОСОБА_8 надано довідку № 212 від 07.11.2023 року (Том-1, а. с. 30), видану КП «Дніпроводоканал» ДМР, відповідно до якої ОСОБА_8 отримала заробітну плату за: травень 2023 року у сумі 20 746,74 гривень, червень 2023 року – 23 318,23 гривень, липень 2023 року – 21 781,29 гривня. Довідку № 213 від 07.11.2023 року (Том-1, а. с. 59), видану КП «Дніпроводоканал» ДМР, відповідно до якої ОСОБА_8 отримала заробітну плату по лікарняному листу за: серпень 2023 року у сумі 21 337,85 гривень, вересень 2023 року – 19 852,50 гривні, жовтень 2023 року – 17 867,25 гривень. Довідку № 4 від 10.01.2024 року (Том-1, а. с. 60), видану КП «Дніпроводоканал» ДМР, відповідно до якої ОСОБА_8 отримала заробітну плату по лікарняному листу за: листопад 2023 року у сумі 18 529,00 гривень, грудень 2023 року – 24 484,75 гривень.
Із розрахунку (20 746,74 + 23 318,23 + 21 781,29) / 3 = 21 948,75 вбачається, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_8 за період з травня по липень 2023 року (період до дорожньо-транспортної пригоди) становить 21948,75 гривень.
Із розрахунку (21 337,85 + 19 852,50 + 17 867,25 + 18 529,00 + 24 484,75) / 5 = 20 414,27 вбачається, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_8 за період з серпня по грудень 2023 року (лікарняний після дорожньо-транспортної пригоди) становить 20414,27 гривень.
Таким чином розмір недоотриманої середньомісячної заробітної плати ОСОБА_8 складає 1534,48 гривень (21 948,75 – 20 414,27) за кожен місяць. Оскільки остання вимушено перебувала на лікарняному 5 місяців, то із розрахунку 1534,48 х 5, загальна сума недоотриманої заробітної плати за 5 місяців складає суму 7 672,4 гривень.
У зв`язку із чим, суд вважає за можливе стягнути із ПАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_8 суму страхового відшкодування за недоотриману середньомісячну заробітну плату в наслідок ДТП у розмірі 7672,4 гривень.
Що стосується цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 та ПАТ «Страхова компанія «АРКС» моральної шкоди, суд приходить наступного.
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її завдала.
Згідно пунктів 5 та 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено та не спростовано обвинуваченим ОСОБА_9 , що внаслідок скоєння останнім дорожньо-транспортної пригоди пасажирка транспортного засобу «MERCEDES SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 отримала ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку із чим остання зазнала моральних страждань.
Так, вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 та ПАТ «СК «АРКС» на користь позивачки Пиріч моральної шкоди, суд погоджується з тим, що остання безсумнівно зазнала моральних страждань, зумовлених отриманими тілесними ушкодженнями та емоційними переживаннями з приводу дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з наступного. В наслідок отриманих в результаті ДТП ушкоджень ОСОБА_8 довелося змінити життєві звичаї, а саме: неможливість доглядати свою прибудинкову ділянку, займатися спортом як самостійно, так і зі своїми синами, остання потребувала сторонньої допомоги родини для забезпечення своїх потреб. Також, внаслідок отриманих травм під час ДТП остання тривалий час не могла працювати через втрату працездатності, відчуває часті головні болі та стала метеозалежною. Крім того, у ОСОБА_8 виникла психологічна травма, яка полягає у боязні користуватися автомобільним транспортом.
В свою чергу, суд критично ставиться до доводів ОСОБА_8 , про те, що окрім зміни у її життєвому ритмі таких змін зазнали члени її сім`ї, оскільки були вимушені брати відпустку для догляду за нею. До матеріалів справи долучено довідко, про те, що ОСОБА_33 надано щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 14 днів з 21 серпня 2023 року до 03 вересня 2023 року. Однак, до матеріалів справи не долучено доказів того, що ОСОБА_34 є донькою ОСОБА_8 та що дана відпустка була необхідна саме для догляду за потерпілою ОСОБА_8 , а не як звичайна щорічна відпустка особи.
За викладених обставин, враховуючи характер немайнових втрат цивільної позивачки ОСОБА_8 , та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 70 000 гривень, оскільки на думку суду вимоги про стягнення із відповідача 300 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди мають надмірний характер.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_9 на користь позивачки моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 70 000 гривень.
Відповідно до вимог ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення експертиз, згідно наданих довідок та акту здачі-приймання висновку експерта.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, ст. ст. 22, 23, 1166,1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 133, 137, 263 ЦПК України, суд –-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_10  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного основного покарання, якщо він в період іспитового строку – два роки - не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.
Цивільний позов ОСОБА_12 та ОСОБА_12 до ОСОБА_9 та ПАТ «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 134 408 (сто тридцять чотири тисячі чотириста вісім) гривень 41 (сорок одна) копійка.
Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_12 та ОСОБА_12 судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 5 400 (п`ять тисяч чотириста) гривень.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_12 та ОСОБА_12 - відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , третя особа - ПАТ «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 (сімдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої здоров`ю внаслідок ДТП у розмірі 19 025 (дев`ятнадцять тисяч двадцять п`ять) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки.
Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за недоотриману середньомісячну заробітну плату внаслідок ДТП у розмірі 7 672 (сім тисяч шістсот сімдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-23/31412-ІТ від 25.09.2023 року у розмірі 2390,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-23/31413-ІТ від 25.09.2023 року у розмірі 2390,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави фактичну вартість проведення судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/33128-ІТ від 26.09.2023 року у розмірі 1912,00 гривень.
Арешт на автомобіль марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_11 , із забороною відчуження, розпорядження, користування, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року - скасувати.
Арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz 308D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , належить ОСОБА_12 , із забороною відчуження та розпорядження, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року – скасувати.
Речові докази: автомобіль марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_11 - повернути законному власнику ОСОБА_11 ; автомобіль марки «Mercedes-Benz 308D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , належить ОСОБА_12 - повернути законному власнику ОСОБА_12 ; оптичний носій інформації CD-R «RISTAR» 52Х70 МВ 80 MIN, з відеофайлом «K-91.4 pr.Khmelnytskoho-Shynna_20230816161258_to_20230816161359», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №12023041030003152 – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №12023041030003152.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя:           ОСОБА_1