КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 760/5603/23 

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15867/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,
суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П., 
при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року, ухваленого під головуванням судді Усатової І.А.,-

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.
Позивач просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн 00 коп. щомісячно на час навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років, починаючи з дати подання позову.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу сторони мають двох дітей, які проживають разом із позивачем.
Син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на першому курсі Київського університету культури IV рівня акредитації, стипендії не отримує, батько матеріальної допомоги не надає.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року названий позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 14 березня 2023 року і до закінчення навчання - 30 червня 2026 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 073 грн 60 коп.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.
Представник ОСОБА_1 заперечив щодо вимог апеляційної скарги.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності потреби ОСОБА_2 у наданні матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Аліменти у розмірі 5 000 грн 00 коп. будуть достатніми для забезпечення потреб ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2  навчається на1 курсіКиївського університету IV рівня акредитації денної форми навчання на контрактній основі. 
Згідно договору про підготовку фахівця з вищою освітою від 10 вересня 2022 року, строк надання освітніх послyr- з 12 вересня 2022 року до 30 червня 2026 року, вартість освітньої послуги за семестр - 19 250 грн 00 коп.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Останні декілька років відповідач нерегулярно надає допомогу на фінансове утримання дітей та не цікавиться ними. 
ОСОБА_1 з 2021 року перебуває на обліку в КНП «Київський міський клінічний онкологічний центр», проходить курс лікування та на даний час позбавлена можливості працювати, не може самостійно забезпечити дітей матеріально та оплачувати навчання сина.
Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 навчається на1курсі Київського університету IV рівня акредитації денної форми навчання на контрактній основі. 
Згідно договору про підготовку фахівця з вищою освітою від 10 вересня 2022 року, строк надання освітніх послyr- з 12 вересня 2022 року до 30 червня 2026 року, вартість освітньої послуги за семестр - 19 250 грн 00 коп.
У зв`язку з навчанням,  ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивач, так і відповідач, оскільки син сторін не має можливості працювати.
Встановивши, що спільний син сторін навчається на денній формі навчання та на контрактній основі у Київському університеті IV рівня акредитації та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, має можливість надавати сину таку допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 аліментів.
Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків.
Враховуючи, що ОСОБА_2 є повнолітнім, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а також, що розмір призначених аліментів має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 5 000 грн 00 коп. щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн 00 коп. щомісячно.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не працевлаштований та не може надавати матеріальну допомогу сину, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач є працездатним та має можливість працювати та отримувати заробітню плату, протилежного доказу суду не надано. Матеріали справи не містять доказів відсутності у відповідача державних пільг, субсидій, наявність рухомого/нерухомого майна, що може приносити дохід тощо. 
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 листопада 2023 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 23 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов 

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко