УХВАЛА

04 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 990/469/25
адміністративне провадження № П/990/469/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді: Яковенка М. М.,
суддів: Блажівської Н. Є, Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л., Шишова О. О., 
за участю:
секретаря судового засідання           Бугаєнко Н. В.,
позивачів                                                ОСОБА_1 ,
представника позивачів                    Огнев`юк Т. В.,
представника відповідача                      Друцька О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про огляд доказів за їх місцезнаходженням у справі № 990/469/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
13 жовтня 2025 року позивачі через підсистему «Електронний суд» звернулися до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також - ВККС), в якому просили:
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС № 173/зп25 від 19 вересня 2025 року «Про затвердження кодованих та декодованих результатів тестування когнітивних здібностей та про призначення четвертого етапу кваліфікаційного іспиту (виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду) для кандидатів на посаду судді місцевого суду та суддів, які виявили намір бути переведеними до іншого місцевого суду» у частині затвердження кодованих та декодованих результатів тестування когнітивних здібностей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ВККС поновити участь ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у доборі кандидатів на зайняття посади судді місцевого суду, оголошеного 11 грудня 2024 року з етапу тестування когнітивних здібностей у межах зазначеного добору, з урахуванням висновків Верховного Суду.
Верховний Суд ухвалою від 09 липня 2025 року відкрив провадження в цій справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13 листопада 2025 року о 15:30 год.
У судовому засіданні 13 листопада 2025 року представником позивачів Огнев`юк Т. В. заявлено клопотання про витребування у ВККС низки документів, які стосувалися складення позивачами тестування когнітивних здібностей.
Ухвалою від 13 листопада 2025 року Верховний Суд задовольнив вказане клопотання та витребував від ВККС:
1. інформацію про розробника програми тестування когнітивних здібностей, що використовувалась ВККСУ при проведенні тестування когнітивних здібностей учасників добору на посаду судді місцевого суду у період з 09 вересня 2025 року по 17 вересня 2025 року у відповідності до рішення ВККС № 366/зп-24 від 11 грудня 2024 року, та інформацію про вид його діяльності, а також інформацію про освітній рівень та кваліфікацію осіб, які безпосередньо складали питання тесту когнітивних здібностей;
2. інформацію про завдання, яке ставила ВККС перед розробником когнітивних тестів у цілях добору кандидатів на посаду судді, у тому числі щодо їхньої складності;
3. інформацію про результати перевірки (валідації) тестувань (якщо такі проводились розробником) та відповідні звіти;
4. інформацію про дату та порядок передання когнітивних тестів від розробника до ВККС, режими доступу до тестів;
5. інформацію про результати тестування когнітивних здібностей із розгорнутими питаннями та відповідями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .
21 листопада 2025 року до Верховного Суду від представника ВККС надійшло клопотання, в якому останній просить здійснити огляд доказів, а саме питань, які були згенеровані для ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 під час тестування когнітивних здібностей, з варіантами, з варіантами наданих ними відповідей та правильних відповідей, які були закладені розробниками тестових запитань безпосередньо у програмному забезпеченні «Система тестування когнітивних здібностей під час кваліфікаційного іспиту» у приміщенні ВККС за адресою: м. Київ, вул. Генерала Шаповала 9, у будь-який робочий день з 08:00 до 17:00.
Вказане клопотання мотивоване неможливістю надати у запропонований судом спосіб витребувані належним чином засвідчені копії питань, які були згенеровані безпосередньо для позивачів під час тестування когнітивних здібностей (разом із його відповідями та правильними відповідями), оскільки це, зокрема, є функціонально неможливим.
Додатково зазначено, що зміст тестових баз, що використовується для забезпечення проведення добору кандидатів на посаду судді та кваліфікаційного оцінювання, включено до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у ВККС, затвердженого наказом Голови Комісії від 05 квітня 2017 року (зі змінами) (пункт 12).
Враховуючи наведе, представник відповідача зауважує, що враховуючи вартісний характер процедурної закупівлі бібліотеки тестових завдань, обмежений доступ до бази тестових завдань (що налічує лише 240 завдань), а також необхідність забезпечення їх конфіденційності, надання таких питань, навіть із застосуванням грифа «Для службового користування» шляхом передання їх у сейф-пакеті, може призвести до розкриття змісту тестів серед необмеженої кількості осіб і, відповідно знівелює заходи, ужиті Комісією для забезпечення об`єктивності кваліфікаційного іспиту.
02 грудня 2025 року на адресу Верховного Суду від представника позивачів надійшло клопотання, в якому вона просить відмовити в задоволенні клопотання ВККС про огляд доказів за їх місцезнаходженням, з огляду на його необґрунтованість, та повторно зобов`язати Комісію надати витребувані докази у визначений судом строк.
У судовому засіданні 04 грудня 2025 року представник ВККС підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.
Представник позивачів заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши вказане клопотання та заслухавши доводи учасників справи, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно з частинами першою, другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Згідно з частиною першою статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до частин третьої, шостої-восьмої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
При цьому згідно зі статтею 81 КАС України письмові, речові і електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.
З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що огляд доказів за їх місцезнаходженням здійснюється лише у тому випадку, якщо їх не можна доставити до суду. Тобто повинні існувати об`єктивні обставини, які унеможливлюють доставку доказів до суду.
При цьому, звертаючись з клопотанням про огляд доказів за їх місцезнаходженням, Комісія не наводить достатньо обґрунтованих обставин, які доводять об`єктивну (фізичну) неможливість відповідач доставити докази до суду.
На підставі наведених положень процесуального закону, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ВККС про огляд доказів за їх місцезнаходженням як необґрунтованого. 
Щодо посилань відповідача на те, що зміст тестових завдань для проведення тестування когнітивних здібностей віднесено до службової інформації, а тому слід забезпечити її конфіденційність і нерозповсюдження серед необмеженої кількості осіб, Суд зазначає наступне.
Згідно з частиною восьмою статті 10 КАС України у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, визначених законом, розгляд справи проводиться у закритому судовому засіданні.
Розгляд справи та вчинення окремих процесуальних дій у закритому судовому засіданні проводиться з додержанням правил здійснення адміністративного судочинства. Під час такого розгляду можуть бути присутні лише учасники справи, а в разі необхідності - свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі. Суд попереджає зазначених осіб про обов`язок не розголошувати інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбуваються в закритому судовому засіданні (частина десята статті10 КАСУ України).
При цьому у відповідності до абзацу 4 статті 12 Кодексу суддівської етики судді не можуть використовувати або розголошувати конфіденційну інформацію з будь-якою метою, не пов`язаною з виконанням суддею повноважень.
З огляду на наведене, твердження представника відповідача щодо можливого розповсюдження змісту тестових завдань, є також необгрунтованим.
На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 72, 77, 80, 81 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про огляд доказів за їх місцезнаходженням по справі № 990/469/25.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                М. М. Яковенко
Судді:                                                                                                    Н. Є. Блажівська
          О. В. Білоус
          І. Л. Желтобрюх
                                                                                                    О. О. Шишов