справа № 462/9255/25 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі: 

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , 
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 1202514139000099, відомості про яке внесено 24.09.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення: 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , страждаючи на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, 20.06.2017 року розпочав лікування, а саме проходження замісної підтримуючої терапії у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний кліничний лікувально-діагностичний центр», що за адресою: м. Львів, вул. м. Лисенка, буд. 45, під час якого, за призначенням лікаря, почав отримувати для прийому лікарський засіб «Метадон гідрохлорид», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон», відповідно до «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України №200 від 27.03.2012 року.
Продовжуючи перебувати на замісній підтримуючій терапії та отримувати в Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний кліничний лікувально-діагностичний центр» лікарський засіб «Tab.Methadonе», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон», діючи умисно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я №200 від 27.03.2012 року, ОСОБА_4 04.06.2024 року прибув до іншого закладу охорони здоров`я - ТзОВ «Аксіома Медікал», код ЄДРПОУ 44168405, який відповідно до Ліцензії МОЗ України №4428/21/М від 19.10.2021 року має право на провадження господарської діяльності з медичної практики, філія якого розташована за адресою: м. Львів, вул. Олени Степанівни, буд. 49, де подав заяву про отримання наркотичних засобів, підписав Інформаційну згоду на участь у замісній терапії із застосуванням препарату «Tab.Methadonі», відповідно до якої останнього було проінформовано про характер, мету на наслідки замісної підтримувальної терапії, приховавши при цьому від працівників медичної установи інформацію про перебування на лікуванні (програмі замісної підтримуючої терапії) в іншому медичному закладі, а саме в Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний кліничний лікувально-діагностичний центр», зазначивши, що на момент звернення до ТзОВ «Аксіома Медікал», він не перебуває на лікуванні в іншому закладі охорони здоров`я, де йому призначено наркотичні та психотропні лікарські засоби, зобов`язавшись при цьому, під час лікування в даному закладі не звертатись в інші медичні заклади з метою призначення йому наркотичних та психотропних лікарських засобів, ввівши таким чином в оману лікаря-психіатра, в результаті чого з 04.06.2024 року по 24.09.2025 року незаконно отримав лікарський засіб «Tab.Methadonі», кожна таблетка якого містить діючу речовину - наркотичний засіб «метадон», масою 25 мг, по чотири таблетки на добу, тим самим заволодів вказаним наркотичним засобом шляхом шахрайства.
У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 308 Кримінального кодексу України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється.
Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 308 Кримінального кодексу України, так як обвинувачений вчинив заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Суд враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, вчинений умисно, особу винного, який раніше не судимий /матеріали кримінального провадження а.с.21/, перебуває на обліку у КНП ЛОР «Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень з 07.2017 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів /матеріали кримінального провадження а.с.23/, в психоневрологічному диспансері на обліку не перебуває, що свідчить про його осудність /матеріали кримінального провадження а.с.24/, таку пом`якшуючу обставину як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені, кримінальним правопорушенням майнова шкода не завдана.
Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі наближене до мінімального строку санкції статті обвинувачення, як і просив це прокурор у виступі в судових дебатах, яке на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Беручи до уваги позицію висловлену прокурором про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, приймаючи до уваги, що відсутні дані, які б свідчили про небезпеку зі сторони обвинуваченого для суспільства, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень.
Також, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні. 
Речові докази – відсутні.
Керуючись ст. 50, 65-67, 75, 76, 308 КК України, ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд 
у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який рахувати з дня ухвалення вироку.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ч.1 п. 1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1