Справа №443/64/26
Провадження №3/443/99/26

ПОСТАНОВА
іменем України

04 лютого 2026 року        місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,
за частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 173-8 КУпАП, –

встановив:
ОСОБА_1 31.12.2025 о 14 год 20 хв у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягало у словесних образах, нецензурній лайці та словесних погрозах, чим спричинив їй психологічні страждання, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 стосовно якого 31.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА 445709 про заборону входу та перебування в місці проживання постраждалої особи, зобов`язання залишити її місце проживання, 01.01.2026 о 18 год не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 стосовно якого 31.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА 445709 про заборону входу та перебування в місці проживання постраждалої особи, зобов`язання залишити її місце проживання постраждалої особи, 02.01.2026 о 10 год не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 стосовно якого 31.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА 445709 про заборону входу та перебування в місці проживання постраждалої особи, зобов`язання залишити її місце проживання постраждалої особи, 03.01.2026 о 10 год не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 стосовно якого 31.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА 445709 про заборону входу та перебування в місці проживання постраждалої особи, зобов`язання залишити її місце проживання постраждалої особи, 04.01.2026 близько 10 год не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 стосовно якого 31.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА 445709 про заборону входу та перебування в місці проживання постраждалої особи, зобов`язання залишити її місце проживання постраждалої особи, 05.01.2026 о 17 год 30 хв не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 стосовно якого 31.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА 445709 про заборону входу та перебування в місці проживання постраждалої особи, зобов`язання залишити її місце проживання постраждалої особи, 06.01.2026 о 09 год не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 стосовно якого 31.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА 445709 про заборону входу та перебування в місці проживання постраждалої особи, зобов`язання залишити її місце проживання постраждалої особи, 07.01.2026 о 09 год не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, надав суду пояснення, за змістом яких він дійсно 31.12.2025 прийшов до дому п`яний і вчинив конфлікт з матір`ю. У подальшому продовжував перебувати за місцем проживання з матір`ю та контактувати з нею. Щиро розкаявся у вчиненому. 
Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення, які повністю узгоджуються з викладеними у протоколах про адміністративне правопорушення обставинами.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 173-8 КУпАП, виходячи з такого.
Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з приписами частини 2 статті 173-8 КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство – домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 173-8 КУпАП, доведена:
протоколом серії ВБА №211136 від 31.12.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 31.12.2025 близько 14 год 20 хв вчинив домашнє насильство стосовно матері ОСОБА_2 ; 
рапортом від 31.12.2025, яким повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин вчинення ОСОБА_1 діянь стосовно матері ОСОБА_2 , які містять ознаки домашнього насильства;
заявою ОСОБА_2 від 31.12.2025, якою вона повідомила про вчинення її сином ОСОБА_1 сімейного скандалу, у ході якого він її обзивав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний тиск; 
письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та поясненнями, даним нею у суді, які узгоджуються між собою та з матеріалами справи, і підтверджують достовірність викладених у протоколах про адміністративне правопорушення обставин;
терміновим заборонним приписом від 31.12.2025 АА 445709, яким до ОСОБА_1 застосовано такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 , заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Строк дії термінового заборонного припису 10 діб – з 17.00 год 31.12.2025 до 17.00 год 09.01.2026;
протоколами серії ВАД №478180 від 07.01.2026, ВБА №211152 від 07.01.2026, ВБА №211149 від 07.01.2026, ВБА №211148 від 07.01.2026, ВБА №211147 від 07.01.2026, ВБА №211150 від 07.01.2026, ВБА №211151 від 07.01.2026, відповідно до яких ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис, який винесений стосовно нього;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення та поясненнями, даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються з матеріалами справи, підтверджують достовірність викладених у протоколах обставин та в яких він повністю визнав вину у вчинених правопорушеннях.
Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП та частиною 2 статті 173-8 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано. 
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним:
факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто вчинення діянь психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
факт невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, стосовно якого він винесений, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого. 
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).
Суд враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень; ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 173-8 КУпАП, яка доведена повністю; особу правопорушника, який є учасником бойових дій; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення – щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення. 
Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, у виді громадських робіт. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.
Суд не вбачає необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, зважаючи на вчинення правопорушення вперше та щире розкаяння винного у вчиненому. 
Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір», –

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 173-8 КУпАП, і накласти стягнення, з урахуванням стаття 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів