Справа № 161/11038/25 	Головуючий у 1 інстанції: Шестернін В. Д. 	
Провадження № 22-ц/802/1289/25  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
секретар судового засідання Прядун Ю. В.
з участю:
позивача ОСОБА_1 , 
представника позивача адвоката Велимчаниці І. І.,
представника третьої особи Органу опіки та піклування Торчинської селищної ради Решотки А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Торчинської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Велимчаницею Іваном Івановичем, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 05.06.2025 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час перебування позивача та відповідача у шлюбі у них народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб розірвано 10.08.2017. Між нею та ОСОБА_5 . 02.08.24 зареєстровано шлюб і у них народилося дві дитини – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Дітей позивач виховує сама. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться здоров`ям, успіхами дітей, морально та матеріально не підтримує. Він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Велимчаницю І. І. подала апеляційну скаргу в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує, що за положеннями ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не вказав в чому полягає необґрунтованість висновку та в чому він суперечить інтересам дітей. Незрозуміла позиція суду щодо ненадання позивачкою доказів того, що відносно відповідача застосовувалось попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Відповідач пішов з сім`ї сім років тому, жодної підтримки, елементарної уваги від нього до дітей не було, то який сенс застосовувати до дорослої людини попередження. Відповідач веде такий спосіб життя, який не дає йому можливості забезпечити і себе. Починаючи з 2017 року, відповідач не піклується про своїх дітей, не проявляє ініціативи хоча б побачитись, поспілкуватись, що є умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Позивачем доведено тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків. Просить рішення суду у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Велимчаниця І. І. в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені. Представник органу опіки та піклування Торчинської селищної ради підтримала апеляційну скаргу позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. 
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що батьками дітей  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_8 .
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2017 у справі №161/10513/17 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано. 
ОСОБА_9 02.08.2024 уклала шлюб з ОСОБА_5 .При реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка « ОСОБА_10 ».
Відповідач ОСОБА_2 23.05.2025 подав заяву до Торчинської селищної ради про те, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо своїх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки не бере участі у їх вихованні. Діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали заяви до Торчинської селищної ради про те, що не заперечують, щоб їхнього батька ОСОБА_2 позбавили щодо них батьківських прав, оскільки він (батько) протягом останніх років з ними не спілкується та ніяк не підтримує.
В характеристиках начальних закладів від 13.05.2025 та від 29.04.2025 вказано, що ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не бере.
Позивач не зверталася до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів на утримання дітей (аліментів). Відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів.
Згідно висновку орган опіки та піклування Торчинської селищної ради доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав затверджений рішенням Виконавчого комітету Торчинської селищної ради №80 від 29.05.2025.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;  2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;  3) жорстоко поводяться з дитиною;  4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;  5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;  6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та допускається лише у виняткових випадках і тоді, коли змінити безвідповідальне ставлення батьків щодо виховання дітей, спілкування з ними неможливо, і лише за наявності винної поведінки таких батьків.
Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.
Належних та допустимих доказів винної поведінки та ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків судом не встановлено і позивачем не доведено. Наданий позивачем висновок органу опіки та піклування селищної ради, як органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Торчинської селищної ради № 80 від 29.05.2025, складений з урахуванням бесіди з ОСОБА_2 , який не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Суд першої інстанції правильно визнав цей висновок не обгрунтованим та зазначив, що у висновку не наведено підстав та аргументів для прийняття рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, не вказано у чому полягає позитивний вплив позбавлення батька батьківських прав на інтереси дітей. 
Як встановлено в суді апеляційної інстанції, з 2017 року до травня 2025 року ніяких звернень до органу опіки та піклування щодо неналежного виховання та утримання ОСОБА_2 своїх дітей не було. Відповідач не притягався до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. У сторін по справі народилось п`ятеро дітей, троє дітей є повнолітніми. Відносно двох дітей позивач ставить питання про позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому позивачем не зазначено виняткових причин, які спонукали її до звернення до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав щодо двох дітей та яким чином позбавлення батьківських прав сприяє найкращим інтересам дитини. Апеляційним судом не встановлено саме ухилення батька від виконання своїх обов`язків щодо дітей. 
У апеляційній скарзі зазначено, що дітей забезпечує ОСОБА_5 і бажає їх усиновити. Апеляційний суд зауважує, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі на час подання цієї позовної заяви до суду менше року. Проживання дітей в новій сім`ї, створеній матір`ю, бажання вітчимом усиновити дітей не є підставами для позбавлення батька батьківських прав.
В судовому засіданні суду першої інстанції була заслухана думка дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що деколи бачаться з батьком, батько не цікавиться їхніми справами, не бере участі в їхньому житті, вони не заперечують щодо позбавлення його батьківських прав щодо них.
Відповідно до частин другої, третьої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього, неповнолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї. Судом правильно дана оцінка думці дітей відносно даного спору в сукупності з іншими доказами.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. 
Суд прийшов до правильного висновку, що підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей відсутні. Разом з тим, суд першої інстанції попередив відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання неповнолітніх дітей.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Велимчаницею Іваном Івановичем, залишити без задоволення. 
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий - суддя 
Судді