постанова
ІМЕНЕМ  УКРАЇНи
02 грудня 2025 року                                                                                            
м. Київ
справа № 337/6553/24
провадження  № 51-2798км25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                        ОСОБА_1 ,
суддів                                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання      ОСОБА_4 ,
захисника                                           ОСОБА_5          (в режимі відеоконференції),
прокурора                                          ОСОБА_6 ,    
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника                  ОСОБА_5 на вирок Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 24 грудня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 12024082050000775 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця  АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1Кримінального кодексу України (далі - КК).
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 24 грудня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між ОСОБА_7 і прокурором та засуджено ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 301-1 КК до узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаною з навчанням та вихованням дітей, на строк 3  роки.
На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених  ст. 76 КК 
Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат і долю речових доказів. 
У порядку спеціальної конфіскації системний блок в корпусі чорного кольору (упакований до полімерного пакету чорного кольору та склеєний биркою) з написом "fractal design" з номером FD-CA-DEF-R5-TI1603FD26060400869, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (номер книги обліку речових доказів 517, порядковий номер 39561) конфісковано в дохід держави.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм та правила поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних, духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі», Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифікованої 20 червня 2012 року та Закону України «Про охорону дитинства», усвідомлюючи суспільно небезпечних характер свого діяння, отримав доступ до всесвітньої мережі Інтернет та використовуючи комп`ютерний пристрій з написом "fractal design" та номером FD-CA-DEF-R5-TI 1603FD26060400869, за місцем свого проживання в м. Запоріжжі через мережу Інтернет завантажив 113 фотоелементів, які відносяться до дитячої порнографії, та зберігав їх у пам`яті  комп`ютерного пристрою для особистого перегляду без мети збуту і розповсюдження до 16 травня 2024 року, коли вони були виявлені та вилучені у нього працівниками поліції під час обшуку.
При перегляді вироку за апеляційною скаргою захисника апеляційний суд ухвалою від 05 травня 2025 року залишив його без змін, а скаргу без задоволення.
Вимоги касаційних скарги та викладені в них узагальнені доводи
У касаційній скарзі зі змінами захисник ОСОБА_5 ,посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити оскаржувані вирок та ухвалу, пом`якшити засудженому покарання в частині встановлення іспитового терміну визначивши його на строк 1 рік, речовий доказ у справі - системний блок комп`ютера з написом "fractal design" та номером               FD-CA-DEF-R5-TI1603FD26060400869 повернути ОСОБА_7 .
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції незаконно застосував спеціальну конфіскацію щодо системного блока комп`ютера, оскільки це не було обумовлено в угоді про визнання винуватості.
Вказує на порушення права власності на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а також на погіршення його правового становища.
На думку захисника, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не містять належного та вичерпного обґрунтування, чому було обрано саме такий іспитовий строк. Зокрема суди не врахували стан здоров`я засудженого.
З урахуванням зазначених обставин вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання вимог статей 370, 374, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
У запереченнях на касаційну скаргу прокурор ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, просить Верховний Суд (далі - Суд) залишити касаційну скаргу захисника без задоволення, а судові рішення - без зміни.
Позиція учасників в суді касаційної інстанції 
У судовому засіданні захисник підтримала вимоги касаційної скарги.
Прокурор виступив проти задоволення скарги і просив залишити оскаржувані судові рішення без зміни.
Засуджений подав письмову заяву про розгляд справи без його участі.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, Суд дійшов висновку про таке. 
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Суд вважає безпідставними доводи касаційної скарги захисника про наявність підстав для зміни судових рішень та зменшення тривалості іспитового строку з двох років до одного.
Спростовуючи аналогічні доводи апеляційної скарги сторони захисту  апеляційний суд в ухвалі зазначив, що згідно з угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим  сторони  погодились на призначення ОСОБА_7 за скоєний злочин покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаною з навчанням та вихованням дітей, строком на 3 роки. Також  сторони узгодили, що ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК буде звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК. Жодних уточнень з приводу того, який саме іспитовий строк буде визначений обвинуваченому ОСОБА_7 угода про визнання винуватості не містить. Таким чином, вирішення питання про тривалість випробувального терміну сторони віднесли на розсуд суду, який використовуючи свої дискреційні повноваження визначив такий терміном на           2 роки, що буде необхідним і достатнім для контрою за виправленням та перевихованням ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги сторони захисту щодо можливості пом`якшення покарання та зменшення тривалості іспитового строку визначеного місцевим судом і вмотивовано відмовив у задоволенні вимог апеляційної скарги у цій частині.
Разом із тим, доводи касаційної скарги захисника про неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права, а саме застосування спеціальної конфіскації та конфіскації в дохід держави системного блоку комп`ютера Суд вважає слушними.
За приписами ч. 1 ст. 472 КПК в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 4 ст. 474 КПК перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі її затвердження судом.
Разом із тим, при затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та ОСОБА_7 суд першої інстанції усупереч положенням статті 472 КПК незаконно застосував спеціальну конфіскацію, що не було  передбачено умовами угоди.
При перегляді вироку за апеляційною скаргою захисника апеляційний суд цієї   помилки не виправив, порушень не усунув і залишив вирок без змін.
Таким чином, при ухваленні оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанцій було порушено вимоги ст. 413 КПК.  
За правилами ч. 1 ст. 438 КПК неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції.
З урахуванням викладеного, касаційну скаргу прокурора треба задовольнити частково, судові рішення змінити і виключити з них рішення про спеціальну конфіскацію системного блоку комп`ютера, що належить ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково. 
Вирок Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 24 грудня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 травня 2025 рокущодо ОСОБА_7  змінити.
Виключити з указаних вироку та ухвали рішення про спеціальну конфіскацію системного блоку комп`ютера з написом "fractal design" та номером                              FD-CA-DEF-R5-TI1603FD26060400869 і повернути його ОСОБА_7 .
У решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді : 
 
____________________                           __________________                  ___________________    
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                                  ОСОБА_3