ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/272/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №708/777/25 Категорія: 305010000  	Білопольська Н. А. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді	Сіренко Ю. В., Новіков О. М.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні Мережі» АТ «Черкасиобленерго» - Падалиці Наталії Миколаївни на заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 05.11.2025 (суддя в суді першої інстанції Білопольська Н. А.) у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні Мережі» АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії,

в с т а н о в и в :

у липня 2025 року позивач звернувся з позовом у даній справі до суду, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь  борг за спожиту необліковану електричну енергію в сумі 10 490 грн та судовий збір в розмірі 3 028 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що згідно бази даних АТ «Черкасиобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Договір про надання послуг з електропостачання укладений 13.03.2003. 
З 15.02.2018 споживач від електропостачання відключений.
09.03.2025 при проведенні рейдової перевірки, за участі ОСОБА_1 , було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме п.п. 7 п. 8.4.2 – самовільне підключення до електромережі, що не є власністю оператора системи в РШ-0,4 кВ сходової клітини до електроустановок квартири шляхом підключення кабелю навантаження даної квартири від кабельної лінії в РШ-0,4 кВ поза розрахунковим засобом обліку.
По даному факту, за участю ОСОБА_1 , складено акт про порушення № 007486 від 09.03.2025, який підписаний ним без зауважень.
17.04.2025 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було прийнято рішення провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за період з 25.01.2025 по 09.03.2025 (з дня останнього контрольного огляду). Обсяг необлікованої електричної енергії склав 1185 кВт, а сума нарахувань – 10 490 грн.
Відповідачу направлено претензію про відшкодування завданих збитків з копією протоколу засідання комісії, розрахунком необлікованої електричної енергії та рахунком на оплату, однак останній ухиляється від добровільної сплати цих збитків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Заочним рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 05.11.2025 в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем позов пред`явлено до неналежного відповідача ОСОБА_1 і з цих підстав відмовив в задоволенні позову. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 05.11.2025, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою виявленого порушення, тому він, як особа, яка користується об`єктом та була присутня при складання Акту про порушення без подання зауважень є належним відповідачем у справі і повинен відшкодувати шкоду, завдану внаслідок незаконного використання необлікованої енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ. 
Суд помилково пов`язав належність відповідача виключно з особою, на чиє ім`я укладено старий договір та відкрито особовий рахунок ( ОСОБА_2 ) ігноруючи докази зміни власника майна.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
За правилами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів в сумі 10 490 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що 09.03.2025 працівниками відокремленого структурного підрозділу «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» здійснено технічну перевірку квартири ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено Акт про порушення № 007486 (а.с. 9-10). 
Згідно із вказаним Актом № 007486 від 09.03.2025 (а.с. 9-10) представниками ВСП «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення п.п. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення до електромережі, що не є власністю оператора системи в РШ-0,4 кВ сходової клітини до електроустановок квартири шляхом підключення кабелю навантаження даної квартири від кабельної лінії в РШ-0,4 кВ поза розрахунковим засобом обліку. В Акті вказано розрахунковий рахунок 12-09-079, який відкритий на ОСОБА_2 та зазначено, що допуск представників оператора до квартири здійснила особа – ОСОБА_1 . 
Згідно з Протоколом № 007486 від 17.04.2025 (а.с. 24) засідання комісії з розгляду актів про порушення ВСП «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», комісія розглянула Акт про порушення № 007486 від 09.03.2025 та прийняла рішення провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, згідно із главою 8.4 ПРРЕЕ (пп. 7 п. 8.4.2, п. 8.4.6, п. 8.4.8 та п. 8.4.13 ПРРЕЕ) за період з 25.01.2025 по 09.03.2025 (з дня останнього контрольного огляду), виходячи з перерізу проводу, мідь 1 мм та застосувати згідно умов договору та ПРРЕЕ відповідні коефіцієнти. 
В Протоколі зазначено найменування споживача – ОСОБА_2 та вказано, що споживач на засіданні комісії був відсутній.
Відповідно до розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ОСОБА_2 . ПРРЕЕ, обсяг необлікованої електричної енергії складає 1185 кВт*год на суму 10 490 грн (а.с. 25). 
29.04.2025 на ім`я ОСОБА_2 направлялася претензія за № 100 про відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ про сплату суми нарахування 10 490 грн в добровільному порядку (а.с. 29). Претензія не була вручена адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується ксерокопією конверта поштового відправлення (а.с. 30) та відповідно залишилася без відповіді та без задоволення. 
Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вказаних фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже необхідно встановити таку сукупність обставин для висновку про обґрунтованість вимог про відшкодування шкоди: 1) наявність шкоди у позивача, 2) неправомірні дії особи, до якої заявлено відповідні вимоги, 3) причинно-наслідковий зв`язок між наявною шкодою в позивача та неправомірними діями відповідача.
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Так згідно п. 1 ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач має право отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та вимогами до якості електричної енергії.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 самовільне підключення – несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення. 
Згідно п. 8.2.5 наведених Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.
Відповідно до п. 8.2.6 Правил Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи.
Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.
Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
Згідно п. 8.2.7 даних Правил споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).
У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.
Відповідно до п.п. 6 п. 8.4.2 даних Правил, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: за самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.
Згідно з п.п. 2 п. 8.4.8 згаданих Правил кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Розглядаючи спір та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд обґрунтовував свій висновок тим, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду є помилковими, оскільки ОСОБА_1 є власником квартири та відповідно споживачем послуг електричної енергії за адресою, де представниками ВСП «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго»здійснено технічну перевірку квартири та виявлено і зафіксовано порушення, тому саме він зобов`язаний відповідати за завдану шкоду у правовідносинах, що виникли між сторонами.
Дана обставина підтверджується матеріалами справи, а саме Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 444746890 від 23.09.2025 (а.с. 94), з якої вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2015. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25175058 від 09.10.2015, приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Костенко Н. В. 
При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У ч. 1 ст. 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі № 916/2040/20).
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження позовних вимог позивачем додано Акт про порушення № 007486 від 09.03.2025, складений відносно споживача ОСОБА_2 , Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення № 007486 від 17.04.2025 відносно споживача ОСОБА_2 , та претензію про відшкодування в добровільному порядку вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, адресовану ОСОБА_2 . 
Колегія суддів враховує, що Акт про порушення обліку електроенергії складається саме відносно споживача (власника будинку), оскільки він є відповідальним за належне користування та збереження облікових засобів, а також дотримання правил ринку електроенергії.
При зверненні до суду з позовними вимогами, позивачем не було додано в підтвердження своїх позовних вимог жодних доказів підтвердження вини власника будинку (споживача) ОСОБА_1 щодо виявлення порушення споживання електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, оскільки всі надані докази стосуються громадянина ОСОБА_2 , який на момент проведення представниками позивача технічної перевірки квартири за адресою: АДРЕСА_1 (09.03.2025) не був ні її власником ні, відповідно споживачем. 
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем не доведено обґрунтованість порушеного законного інтересу позивача з боку відповідача ОСОБА_1 , що є підставою для відмови в позові через його недоведеність, оскільки в матеріалах справи відсутні Акт про порушення, складений відносно споживача ОСОБА_1 , Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення відносно споживача ОСОБА_1 .. Також позивачем не надано доказів направлення претензії про відшкодування в добровільному порядку вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, адресованої ОСОБА_1 та доказів відмови останнього відшкодувати шкоду в добровільному (позасудовому) порядку. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі, знайшли підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, оскільки він є власником будинку та споживачем послуг позивача. Однак, за відсутності доведення позивачем належними та допустимими доказами порушення своїх прав саме з боку ОСОБА_1 , на останнього не може бути покладено тягар відшкодування вартості необлікованої енергії, тому колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення через недоведеність позивачем своїх позовних вимог. 
Інших доводів, які б свідчили про помилковість зазначених висновків апеляційного суду, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не містять.
Таким чином, висновки суду першої інстанції в цій справі про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог є вірними, хоча їх і зроблено з посиланням на неналежні мотиви.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Отже, заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 05.11.2025 у вказаній справі слід змінити, привівши його мотивувальну частину у відповідність до змісту цієї постанови апеляційного суду, частково задовольнивши вимоги апеляційної скарги.
На підставі ст. 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи слід залишити за цим учасником справи, адже по суті вирішення спору рішення суду першої інстанції змін не зазнало.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.
Заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 05.11.2025 у даній цивільній справі - змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови апеляційного суду.
У решті заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 05.11.2025 у даній справі залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 20.01.2026.

Суддя-доповідач   

Судді