Справа № 161/20556/25 
Провадження № 1-кп/161/396/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання  ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025030580002026 від 19 липня 2025 року про обвинувачення  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-тнхнічною освітою, неодруженого, не працює, раніше судимого: 1) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік; 2) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,
у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінального проступку та злочинів), передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_3 , 
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 18 липня 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 15 год 10 хв, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung GS» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» за номером  НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, який вказаний фінансовим номером клієнта АТ «Приватбанк» ОСОБА_6 , увійшов в обліковий запис останнього в автоматизованій системі віддаленого доступу «приват24», з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_4 (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору), яка згідно Закону України «Про платіжні послуги» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, де у період з 15 год 10 хв по 15 год 38 хв 18 липня 2025 року, здійснив три операції із онлайн-перерахунку грошових коштів із вищезазначеної картки ОСОБА_6 , без відома і згоди останнього, чим здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем віддаленого доступу "приват24".
Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, 18 липня 2025 року, близько 14 год 34 хв, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, а саме: належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung GS» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з наявною у ньому карткою оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , без згоди і відома останнього, через встановлений на вказаному мобільному телефоні мобільний додаток «Viber» від імені ОСОБА_6 повідомив потерпілій ОСОБА_7 неправдиву інформацію про необхідність переказу грошових коштів в рахунок оплати за матеріали для виконання ремонтних робіт, надавши при цьому номер банківської картки № НОМЕР_4 , відкритої в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 . Того ж дня ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, вважаючи що здійснює листування із ОСОБА_6 , самостійно перерахувала грошові кошти в сумі 5000 гривень на вказаний ОСОБА_3 рахунок. Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій намір щодо шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а сааме, вищезазначеного мобільного телефону марки «Samsung», на якому був встановлений програмний засіб платіжної системи віддаленого доступу до автоматизованої системи "приват24", подолавши систему захисту, здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається чи обробляється в такій автоматизованій системі, в період з 15 год 10 хв по 15 год 38 хв 18 липня 2025 року шляхом здійснення одного грошового переказу у сумі 3517, 50 грн на невстановлений рахунок, двох грошових переказів у сумі 1005,03 грн та 452,26 грн на банківську картку № НОМЕР_5 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , тобто розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 4974,79 грн.
Окрім цього, ОСОБА_3 , 17 вересня 2025 року, близько 10 год. 00 хв, перебуваючи у приміщенні стоматологічної клініки «City Smile», що розташована за адресою: м. Луцьк, пр-т. Волі, буд. 49а, діючи умисно, повторно, керуючись метою таємного викрадення майна, діючи в умовах воєнного стану введеного на території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено у встановленому законом порядку, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №235/2025 від 15 квітня 2025 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №4356-IX від 16 квітня 2025 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу таємно викрав зі стійки рецепції вказаної клініки грошові кошти в сумі 13944 грн, які знаходились в пластиковій папці, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.
За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 361, ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця, часу, сум знятих грошових коштів та викрадених коштів, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, в середині липня 2025 року, в обідню пору доби, використовуючи телефон ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про необхідність перерахування коштів на карту ОСОБА_6 в сумі 5000 грн, що останньою і було зроблено. Після цього, він, увійшов до додатку «Приватбанк», що був встановлений на вищевказаному телефоні, здійснив три операції з переказу грошових коштів. Також, він, в середині вересня 2025 року, перебуваючи в стоматологічній клініці, викрав зі стійки рецепції грошові кошти в сумі 13944 грн. Просив суд суворо не карати, у вчиненому щиро розкаювався.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжких злочинів, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає. 
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини кримінальних правопорушень, його молодий вік, інформацію про стан здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога і психіатра не знаходиться та за допомогою до них не звертався, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, його відношення до вчиненого, думку потерпілих, які у викладених в письмових заявах до суду у визначенні міри покарання покладались на розсуд суду, наявність постійного місця проживання та реєстрації, відомості про неодноразове притягнення раніше до кримінальної відповідальності, за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень та вчинення нового одного епізоду кримінального правопорушення в період іспитового строку, а також факт не відшкодування заподіяної шкоди.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкцій частин статей, за якими його засуджується, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2025 року, зарахувавши частково відбуте покарання за цим вироком відповідно до вимог ст. 72 КК України та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2025 року, при цьому, остаточне йому до відбуття визначає покарання у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
При цьому, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не знаходить.
До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_9 подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4974 грн. 79 коп.
Свої позовні вимоги потерпіла обґрунтовує тим, що внаслідок вчинених обвинуваченим дій, вона зазнала матеріальних збитків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заявлений до нього цивільний позов визнав повністю. 
У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
З врахуванням викладеного, того, що в судовому засіданні обвинувачений не заперечував той факт, що ним отримано кошти потерпілої в сумі 4974 грн. 79 коп., суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 , у зв`язку із визнанням цивільним відповідачем заявлених до нього вимог.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати винним  ОСОБА_3  у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінального проступку та злочинів), передбачених ч. 1 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; 
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно  ОСОБА_3  до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2025 року та  ОСОБА_3  до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати  ОСОБА_3  частково відбуте покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2025 року відповідно до вимог ст. 72 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2025 року та остаточно  ОСОБА_3  до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід застосований відносно  ОСОБА_3  до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_3  рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Зарахувати в строк відбуття покарання  ОСОБА_3  на підставі ч. 5 ст. 72 КК України терміни його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 24 вересня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої  ОСОБА_9  до обвинуваченого  ОСОБА_3  про відшкодування майнової шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_9  майнову шкоду в сумі 4974 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 79 коп.
Речові докази: відеозаписи з камер відеоспостереження, що розташовані у приміщенні стоматологічної клініки «City Smile», що розташована за адресою: м.Луцьк, пр-т. Волі, буд. 49а - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1