Справа № 610/4408/25 
Провадження № 3/610/23/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова Валентина Миколаївна, за участю секретаря – Кучеренко Ю.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Король В.Р., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшло з ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює ТОВ «Рідна Марка» торгівельним представником, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2025 року о 10.50 годині у с. Веселе Ізюмського району Харківської області на автодорозі Київ-Харків-Довжанський 603 км водій ОСОБА_1 , керуючи власним транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , проявила неуважність, не встежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху та допустила зіткнення з автомобілем Mitsubishi L 200, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п. 2.3 б, 12.1 ПДР.
14.01.2026 захисником – адвокатом Король В.Р. подано клопотання про призначення комплексної транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертизи.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 07.11.2025 о 10 год. 50 хв. водій автомобіля Мitsubishi-L200, д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 після виїзду на автошлях Е-40 «Київ-Харків-Довжанський» з другорядної дороги та, рухаючись в напрямку м. Ізюм, на 603 км з метою здійснення розвороту здійснив несподіваний маневр перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу, не надавши перевагу в русі водію автомобіля Skoda-Fabia, д/н. НОМЕР_2 , Гончаренко, чим змусив останню застосувати екстрене гальмування з метою уникнення зіткнення, однак з боку одноосібних дій водія ОСОБА_1 уникнути зіткнення не вдалось. За наслідками оформлення вказаної ДТП співробітниками поліції у відношенні водія ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 124 КУпАП, серії ААД № 912927, згідно якого ОСОБА_1 не уважно стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечну швидкість руху та скоїла зіткнення з автомобілем Мitsubishi-L200 д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
З вказаним Протоколом неможливо погодитись, оскільки ОСОБА_1 спокійно рухалася по автошляху Е-40 «Київ-Харків-Довжанський» з безпечною швидкістю, яка дозволяла їй керувати і контролювати рух транспортного засобу, а також зупинити автомобіль до будь-якої перешкоди в межах видимості проїзної частини. Зіткнення транспортних засобів відбулось в результаті небезпечних дій з боку водія автомобіля Мitsubishi-L200, д/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 , який не впевнився в безпеці маневру та не надав перевагу в русі автомобілю Skoda-Fabia, д/н. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, чим спровокував аварійну ситуацією. У зв`язку з тим, що водію· автомобіля Skoda-Fabia, д/н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 діями водія автом6біля Мitsubishi-L200, д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 було створено аварійну (небезпечну) дорожньо-транспортну обстановку водій ОСОБА_1 з метою уникнення зіткнення негайно застосувала екстрене гальмування, не змінюючи напрямок руху, що прямо передбачено вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. Таким чином, водій автомобіля Skoda-Fabia, д/н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 виконала усі вимоги ПДР з метою недопущення важких травм або смерті водіїв чи пасажирів автомобілів. Саме тому в діях водія ОСОБА_3 відсутні будь-які порушення вимог ПДР України, які перебували в причинному зв`язку з настанням ДТП, оскільки вона перебувала в аварійній (небезпечній) обстановці та її дії були спрямовані на врятування життя здоров`я. 
Вважає, що водій ОСОБА_2 в зазначеній дорожньо-транспортній обстановці під час виконання маневру перестроювання порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, оскільки він перед здійсненням маневру не впевнився в його безпеці та не надав перевагу в русі автомобілю Skoda-Fabia, д/н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він перестроювався, що об`єктивно не дозволяло водію ОСОБА_1 одноосібно уникнути ДТП виконанням вимог п.12.3 ПДР України, застосувавши екстрене гальмування та зупинити автомобіль Skoda-Fabia, д/н НОМЕР_2 до місця зіткнення.
Оскільки з матеріалів справи вбачається, що кожен з учасників події відтворює обставини ДТП по-своєму, вважає, що дійсні обставини справи слід встановити шляхом проведення судової автотехнічної експертизи, яка за характером пошкоджень може встановити траєкторію руху транспортних засобів під час події і механізм ДТП, надати відповідь на технічну спроможність показів кожного водія.
Оскільки вина водія ОСОБА_1 не доведена матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення, для встановлення наявності або відсутності порушень ПДР України з її боку, а також для з`ясування справжніх причин настання ДТП, виникла потреба у спеціальних знаннях в області науки автотехніки та транспортної трасології.
26.01.2026 захисником – адвокатом Король В.Р. подано клопотання про долучення доказів, а саме: фото та відеозапис з місця події, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яке суддею було задоволено частково та долучено до матеріалів справи фото з місця події. У долученні письмових показів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було відмовлено в зв`язку з тим, що зазначені свідки працівниками поліції не були встановлені. 
Щодо долучення письмових показів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, також було відмовлено, так як ОСОБА_1 особисто надала пояснення під час судового засідання.
У суді ОСОБА_1 з протоколом не погодилася, провину не визнала та зазначила, що не вбачає в своїх діях порушень ПДР. 
Захисник – адвокат Король В.Р. в суді зазначив, що після ознайомлення з матеріалами справи відносно водія ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважає, що вони підлягають закриттю, виходячи з наступного: 
Відповідно до фабули правопорушення, викладеного в адміністративному протоколі, серії ААД № 912927, від 07.11.2025 водій ОСОБА_1 «керувала ТЗ Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечну швидкість руху та скоїла зіткнення з автомобілем Mitsubishi-L200 д.н.з. НОМЕР_3 …», чим порушила п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.
Даний висновок працівників поліції є невірним, необґрунтованим та спростовується наступним:
Покази водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діаметрально суперечливі в частині розвитку механізму пригоди і ці протиріччя працівниками поліції не усунені. 
Так, водій ОСОБА_1 заявила, що вона, керуючи автомобілем Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , рухалась по автошляху Е-40 «Київ-Харків-Довжанський» по правій смузі в напрямку м. Ізюм. Автомобіль Mitsubishi-L200, д.н.з. НОМЕР_3 , перед зіткненням рухався по автодорозі Р78 «Харків - Безлюдівка - Васищеве -Зідьки - Зміїв - Слобожанське - Андріївка - Балаклія - Савинці - Гороховатка» в бік перехрестя з автошляхом Е-40 «Київ-Харків-Довжанський». З метою збільшення безпечного бокового інтервалу вона завчасно здійснила перестроювання з правої смуги руху (яка після перехрестя переходить у середню) на крайню ліву смугу та продовжила рух із незмінною швидкістю. Виїжджаючи з автодороги Р-78, водій автомобіля Mitsubishi-L200, державний номер НОМЕР_3 , здійснив поворот праворуч на полосу для розгону автомобілів автошляху Е-40 та почав рух в напрямку м. Ізюм. Виявивши зазначений маневр, вона переконалась, що боковий інтервал між автомобілями є безпечним, та, підвищивши увагу, продовжила рух крайньою лівою смугою у напрямку м. Ізюм. У процесі випередження водій автомобіля Mitsubishi-L200, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 несподівано, не ввімкнувши лівий покажчик повороту, почав різко перестроюватися зі смуги для розгону автомобілів (крайня права смуга) на крайню ліву, якою здійснював рух автомобіль Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 . Виявивши небезпечний маневр з боку водія Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 відповідно до Правил дорожнього руху негайно застосувала заходи екстреного гальмування без зміни напрямку руху. Однак у зв`язку з тим, що відстань між передньою частиною автомобіля Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , та задньою частиною Mitsubishi-L200, державний номер НОМЕР_3 , на початок маневру складала незначну відстань уникнути зіткнення діями водія ОСОБА_1 не вдалося.
Покази водія Skoda-Fabia ОСОБА_1 в частині механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в момент зіткнення знаходилися на передньому та задньому лівому пасажирських сидіннях автомобіля Skoda-Fabia відповідно. Так ОСОБА_4 пояснив, що «перед зіткненням автомобіль Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 рухався по другорядній автодорозі Р78 «Харків - Безлюдівка - Васищеве -Зідьки - Зміїв - Слобожанське - Андріївка - Балаклія - Савинці - Гороховатка.» в бік перехрестя з автошляхом Е-40 «Київ-Харків-Довжанський». З метою збільшення безпечного бокового інтервалу ОСОБА_1 завчасно здійснила перестроювання з правої смуги руху (яка після перехрестя переходить у середню) на крайню ліву смугу та продовжила рух із незмінною швидкістю. Виїжджаючи з автодороги Р-78 водій автомобіля Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 здійснив поворот праворуч на полосу для розгону автомобілів автошляху Е-40 та почав рух в напрямку м.Ізюм. ОСОБА_1 переконалась, що боковий інтервал між автомобілями є безпечним продовжила рух крайньою лівою смугою у напрямку м. Ізюм. У процесі випередження автомобіля Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 водій ОСОБА_2 несподівано не ввімкнувши лівий покажчик повороту, почав різко перестроюватися зі смуги для розгону автомобілів (крайня права смуга) на крайню ліву, якою здійснював рух автомобіль Skoda-Fabia д.н.з. НОМЕР_2 . Виявивши небезпечний маневр з боку водія Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 водій ОСОБА_1 відповідно до Правил дорожнього руху України негайно застосувала заходи екстреного гальмування без зміни напрямку руху. Однак у зв`язку з тим, що відстань між передньою частиною автомобіля Skoda-Fabia д.н.з. НОМЕР_2 та задньою частиною Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 на початок маневру складала незначну відстань уникнути зіткнення діями водія ОСОБА_1 не вдалося» 
Свідок ОСОБА_5 щодо механізму ДТП пояснив наступне, що : «07 листопада 2025 року приблизно о 10 годині 50 хвилин я в якості пасажира знаходився в автомобілі Skoda-Fabia державний номер НОМЕР_2 , яким керувала моя колега ОСОБА_1 , ми рухалась по автошляху Е-40 «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку м. Ізюм. В процесі руху я знаходився на заднього лівому пасажирському сидінні. Під час нашої подорожі я за дорожньою обстановкою не стежив, до того моменту доки не відчув екстрене гальмування нашого автомобіля та звуковий сигнал клаксону поданий ОСОБА_1 .. Піднявши голову я побачив на смузі нашого руху автомобіль Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 , який займав більшу частину нашої смуги для руху. Після чого наш автомобіль зіткнувся з автомобілем Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 . Щодо характеру руху автомобілів до зіткнення пояснити нічого не можу, окрім того що під час коли я побачив автомобіль Mitsubishi-L200 державний номер НОМЕР_3 він вже часткового знаходився на лівій смузі для руху в напрямку м. Ізюм під деяким кутом відносно нашого автомобіля та перегороджував нам рух.»
На підставі вищевикладеного вказав, що працівники поліції при складанні матеріалів ДТП невірно оцінили дорожню ситуацію, не зібрали належних доказів та не довели з урахуванням критеріїв «поза розумним сумнівом» наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.
На підстави вищезазначеного, враховуючи діюче законодавство, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, просив винести постанову про закриття вказаної справи на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника – адвоката Король В.Р., дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.
З цього слідує, що диспозиції вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).
Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
З цього слідує, що ОСОБА_1 07.11.2025 о 10.50 год., керуючи транспортним засобом марки Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , в с. Веселе Ізюмського району Харківської області на автодорозі Київ-Харків-Довжанський 603 км, була водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на неї, в частині прав та обов`язків, поширюється дія Закону України «Про дорожній рух» та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.
ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, якими передбачено:
пункт 2.3б – для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Усі вище перелічені заходи є необхідними для встановлення усіх фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення вини особи.
На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, надано наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД № 912927 від 07.11.2025;
- рапорт чергового ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 07.11.2025;
- письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;
- схему місця ДТП, яка мала місце 07.11.2025 с. Веселе Ізюмського району Харківської області на автодорозі Київ-Харків-Довжанський 603 км, та фототаблицею;
- відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, зроблених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які зафіксовані на DVD-R диску та відтворені у судовому засіданні.
Відповідно, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З метою отримання додаткових доказів захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокатом Король В.Р. подано клопотання про призначення комплексної транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертизи, однак, дослідивши матеріали справи, суддя не вбачає підстав для залучення експерта, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
Як вбачається з клопотання про призначення судової експертизи, метою залучення експерта є повний та всебічний розгляд справи, а також з`ясування усіх обставин справи та зібрання всіх необхідних доказів.
На переконання судді, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність проведення експертизи та не свідчать про недостатність або взаємну суперечність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події.
Таким чином, з урахуванням зібраних доказів, суддя вважає, що матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини події, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим призначення експертизи, в даному випадку, не виконуватиме мети визначеної законодавцем.
Одночасно, суддя зважає на те, що призначення експертизи може призвести до затягування розгляду справи, відтак до затягування прийняття рішення у встановлений вимогами КУпАП строк.
Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджена вищенаведеними доказами. При цьому, такі докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять, що ОСОБА_1 07.11.2025 о 10.50 год., керуючи транспортним засобом марки Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , в с. Веселе Ізюмського району Харківської області на автодорозі Київ-Харків-Довжанський 603 км, порушила вимоги п. 2.3Б, 12.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Письмові показання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які самостійно відібрав захисник Король та надав до суду, не були долучені до матеріалів справи, тому не приймаються до уваги.
Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості суддя оцінює критично, як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість останньої у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наведеними вище доказами та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Беручи до уваги вищевикладене, суддя бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинене особою, що притягується до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою.
Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 268 КУпАП, Інструкції - поліцейськими дотримано.
Підстави закриття за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відсутні.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн (3328,00 х 0,2 = 665,60).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 124, 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Короля В.Р. про призначення судової експертизи - відмовити.
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) (реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК Харківськ.обл/Харківобл/ 21081300; код отримувача (ЕДРПОУ): 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення - судовий збір).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Повний текст постанови складено 03.02.2026.

Суддя: В.М. Тімонова