Справа № 462/6864/25 

ПОСТАНОВА
Іменем України

23 січня 2026 року м. Львів
Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О. Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , 31.08.2025 року о 21 год. 40 хв. у м. Львові на перехресті вулиць Ряшівська-Патона у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці звужені, що не реагують на світло, неприродна блідність, порушення мови та від проходження в установленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його захисник, адвокат Миньо Микола Миколайович подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення мотивуючи наступним. 
Зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439832 від 31.08.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що у такому внесено виправлення щодо правової кваліфікації діяння з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП. З долученого до матеріалів справи відеозапису також вбачається, що поліцейський здійснює оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, оголошує його серію та номер, зачитує зміст протоколу ОСОБА_1 , повідомляє правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пропонує надати пояснення та отримати копію протоколу, після чого протокол підписується. Таким чином, на момент оголошення та підписання протоколу ОСОБА_1 інкримінувалося правопорушення, передбачене саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не ч. 2 цієї статті. Вказує, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують, що первинно протокол про адміністративне правопорушення було складено та оголошено ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а виправлення щодо зміни правової кваліфікації на ч. 2 ст. 130 КУпАП були внесені після оголошення протоколу, підписання його особою та залишення працівниками поліції місця події. За таких обставин, указане свідчить про порушення порядку складення протоколу, у зв`язку з чим просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР України, відтак розгляд справи в суді проводиться щодо з`ясування саме обставин порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР, тобто його відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до п. 2, п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння.
Оглянувши відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439832 від 31.08.2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.08.2025 року, рапорт, довідки з інформаційного порталу Національної поліції України від 02.09.2025 року, вважаю, що в діяхОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.
З довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Христини Попович від 02.09.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 притягався 12.08.2025 року Турківським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік /а.с. 8/.
Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 26.11.2025 року матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто УПП у Львівській області ДПП для доопрацювання /а.с. 31-32/.
18.12.2025 року УПП у Львівській області ДПП матеріали вищевказаної справи скеровано до суду після доопрацювання для розгляду та прийняття рішення, до якого долучено рапорт від 12.12.2025 року
З оглянутих судом відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що патрульними у зв`язку із порушенням правил ПДР України було зупинено автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . В ході розмови із водієм у поліцейських виникли підозри, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому поліцейським неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я з метою підтвердження або спростування стану наркотичного сп`яніння, ознаки якого були виявлені та оголошені поліцейським (clip-0 часові відмітки 21:42:33, 21:44:14; clip-1 часові відмітки 21:48:47, 21:52:21, 22:00:35; clip-2 часова відмітка 22:02:50).
Водночас ОСОБА_1 відмовлявся проїхати до медичного закладу, мотивуючи свою відмову бажанням викликати бригаду екстреної медичної допомоги «103» та пройти тестування безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, оскільки лікарям він не довіряє. На зазначене поліцейськими було роз`яснено, що така процедура не передбачена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, що підтверджується відеозаписом (clip-1, часова відмітка 21:51:54).
Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Після цього, поліцейський повідомив, що за відмову від проходження огляду передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439832 від 31.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вказаний протокол підписаний поліцейським, який його склав. ОСОБА_1 від отримання примірника протоколу та від підпису відмовився.
Обставини щодо роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, також підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Вказаний вище відеозапис, є передбаченим ст. 251 КУпАП належним засобом доказування, який був оцінений судом у сукупності й логічному взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами та є достатнім для висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 , 31.08.2025 року о 21 год. 40 хв. у м. Львові на перехресті вулиць Ряшівська-Патона у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога водій ОСОБА_1 відмовився.
Крім того, оцінюючи дії ОСОБА_1 які слугували для нього підставою для відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд звертає увагу на те, що норма ст. 130 КУпАП та положення Інструкції № 1452/735 не містять виключень, які б дозволяли водію відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності підстав для проведення такого огляду або ж пройти такий на місці за винятком підозри на стан алкогольного сп`яніння, а тому відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за будь-яких обставин тягне за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення. Більше того, переглянутий відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції доводить, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння була усвідомленою, і поліцейським йому було роз`яснено, що за відмову від проходження огляду передбачена відповідальність.
Поліцейські в своїй службовій діяльності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху керуються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.
Заперечення захисника, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказана неправильна кваліфікація дій ОСОБА_1 шляхом внесення виправлень, що виключає відповідальність останнього, суддя вважає безпідставними.
Так, відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Пунктом 15 Розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Згідно рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції Пелеха Михайла, 31.08.2025 року о 21 год. 40 хв. було зупинено транспортний засіб «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за порушення ПДР, за що винесено постанову ЕНА № 5618411, а також відносно водія було складено протокол за ст. 130 КУпАП, але у зв`язку з відсутністю рішення в планшетному пристрої та системі ІПНП було невірно кваліфіковано статтю правопорушення, а саме ч. 2 ст. 130 КУпАП. Просить вважати вірною кваліфікацію за ч. 2 ст. 130 КУпАП /а.с. 35/.
Окрім того, суддя зазначає, що, після складання протоколу та в ході роз`яснення ОСОБА_1 його змісту, поліцейським було зачитано, що дії останнього були кваліфіковані як порушення п. 2.5 ПДР, що свідчить про те, що ОСОБА_1 був освідомлений із суттю правопорушення.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22 червня 2023 року у справі № 752/5417/19 вказав про те, що факт складання поліцейським протоколу не вказує на фактичну вину особи. Протокол є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.
Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Крім того, вказані обставини не є підставою для закриття провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд також враховує те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Миньо М. М., викладені в клопотанні не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд не вбачає.
В свою чергу доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, судді не надано.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не висловлював згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд вважає, що наявність технічних виправлень в одному примірнику протоколу не спростовує наявність в його діях складу вказаного вище адміністративного правопорушення, оскільки поліцейським перед складанням протоколу роз`яснював ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».
Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 266, 283, 284 КУпАП, суд, 

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова з дня винесення постанови.

Суддя: Постигач О. Б.