КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8025/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанов, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся з позовом до суду, у якому просить скасувати постанови Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №79411658: 
- про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2025; 
- про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.10.2025; 
- про арешт коштів боржника від 18.11.2025.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Казанчук Г.П. від 15.12.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 24 грудня 2025 року. (а.с.38).
Згідно розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року №356 “Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та додаткових матеріалів справи” призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №340/8025/25 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 .
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу розподілено на суддю Кармазину Т.М.
Ухвалою судді від 12.01.2026 прийнято справу до провадження та встановлено ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання, зокрема, заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду та підтверджуючих доказів (а.с.73-74).
Ухвалою суду від 26.01.2026 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.02.2026. В даній ухвалі зазначено, що оцінюючи доводи, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне вирішити дане питання за результатами розгляду справи. Також вказаною ухвалою суд зобов`язав відповідача надати, зокрема, належні та допустимі докази щодо направлення позивачу спірних постанов (а.с.95).
Ухвалою суду від 09.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні 10.02.2026 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.121-122). 
У зв`язку з помилкою нестабільного з`єднання з медіа-сервером підсистеми ЄСІТС ВКЗ електронного суду, судове засідання призначене на 10.02.2026 року о 14:30 по справі №340/8025/25 за позовом ОСОБА_1 до Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанов, достроково перервалося, та немає можливості подальшого продовження, про що складено акт про технічний збій в ході фіксування судового засідання від 10.02.2026.
Відповідно до ч.5 ст.195 КАС України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
В судове засідання призначене на 10.02.2025 учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання.
З урахуванням приписів ч.9 ст.205, ч.4 ст.287 КАС України, суд визнав за можливе здійснити подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.
Представником позивача надані додаткові письмові пояснення. 
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 до Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині вимог про скасування постанов Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №79411658: про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2025 та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.10.2025 залишено без розгляду.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що зі змісту постанов у виконавчому провадженні №79411658, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2025, постанова про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.10.2025, постанова про арешт коштів боржника від 18.11.2025 вбачається лише суми та перелік мінімальних витрат на суму 366,00 грн та на суму 732,00 грн. Доказів понесення таких витрат у матеріалах виконавчого провадження №79411658 відсутні. Ця обставина вказує на безпідставність стягнення витрат із позивача у розмірі 366,00 грн. та у розмірі 732,00 грн. Вказує, що витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають витрати: на виготовлення постанов і супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку). Зазначенні відповідачем у постанові про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.10.2025 у виконавчому провадженні № 79411658 загальні цифри та загальний перелік витрат аж ніяк не підтверджується матеріалами виконавчого провадження щодо обсягу та вартості таких витрат, пов`язаних з виготовленням постанов, супровідних листів до них (папір , копіювання, друк документів, канцтовари), витрат на відправлень через поштове відділення, ремонт та технічне обслуговування обладнання, придбання конвертів, марок, вартості послуг інтернету. Таким чином, дії начальника Гайворонського ВДВС Косіловського М.С. під час прийняття постанови про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.10.2025 р. є неправомірними. Отже, відсутність доказів понесення таких витрат свідчить про неправомірність і безпідставність винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.10.2025 та постанови про арешт коштів боржника від 18.11.2025, яка є похідною від постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2025
Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що 16.10.2025 року відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України “Про виконавче провадження” винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №79359905 в зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа, при цьому постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 366,00 грн. була не виконана. Таким чином, враховуючи факт невиконання постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 366,00 грн в АСВП 79359905 від 15.10.2025 року, вона вважається виконавчим документом, і підлягає виконанню в новому виконавчому провадженні. Вказує, що 21.10.2025 року відповідно до ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України “Про виконавче провадження” начальником винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (АСВП 79411658) при примусовому виконанні постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 366,00 грн в АСВП 79359905 від 15.10.2025 року, копію якої направлено боржнику. Також, 21.10.2025 року відповідно до ст.42 Закону України “Про виконавче провадження” начальником винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в АСВП 79411658 на суму 366,00 грн., копію якої направлено боржнику. Зазначає, що 14.11.2025 року закінчився строк оскарження рішення начальника відділу в межах виконавчого провадження АСВП 79411658 про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 366,00 грн. від 21.10.2025 року. Враховуючи факт наявності невиконаного виконавчого документа постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 366,00 грн від 15.10.2025 року (АСВП 79359905), на основі якого відкрито нове виконавче провадження АСВП 79411658, в свою чергу, де також винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 366,00 грн від 21.10.2025 року – загальний розмір заборгованості з виплат витрат виконавчого провадження склав 732,00 грн. 18.11.2025 року відповідно до ст.56 Закону України “Про виконавче провадження” винесено постанову про арешт коштів боржника, арешт накладено в межах суми боргу 732,00 грн. Відповідач вказує, що з боржника стягнуто 732,00 грн, а тому 26.11.2025 року відповідно до ст.59 Закону України “Про виконавче провадження” винесено постанову про зняття арешту з коштів. З цих підстав просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представником позивача подані додаткові пояснення. (а.с.127-128)
Дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заяві по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Ухвалою Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 08.10.2025 року у справі №402/437/25 про забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки RENAULT моделі KOLEOS, 2019 року випуску, VIN- НОМЕР_1 . (а.с.10).
Постановою начальника Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косіловським М.С. від 15.10.2025 року відкрито виконавче провадження №79359905 з виконання ухвали №402/437/25 виданої 14.10.2025 року Благовіщенським районним судом Кіровоградської області (а.с.54 ).
Начальником Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.10.2025 року винесено постанову у виконавчому провадженні №79359905 про розмір мінімальних витрат в загальній сумі 366,00 грн (а.с.55).
Постановою начальника Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косіловським М.С. від 16.10.2025 року про арешт майна боржника накладено арешт на транспортний засіб RENAULT моделі KOLEOS, 2019 року випуску, VIN- НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.12).
Цього ж дня, постановою начальника Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.10.2025 року закінчено виконавче провадження №79359905 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України “Про виконавче провадження” (а.с.13).
21.10.2025 року начальником Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (АСВП 79411658) при примусовому виконанні постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 366,00 грн у ВП 79359905 від 15.10.2025 року, копію якої направлено боржнику (а.с.109зв.-110).
Начальником Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.10.2025 року винесено постанову у виконавчому провадженні №79411658 про розмір мінімальних витрат в загальній сумі 366,00 грн (а.с.110зв.-111).
21.10.2025 року на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 28.10.2025. (а.с.111зв.).
В подальшому, 18.11.2025 року начальником Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову у виконавчому провадженні №79411658 про арешт коштів боржника на суму 732,00 грн (а.с.112).
Після стягнення вказаної суми у розмірі 732 грн, начальником Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову від 26.11.2025 року про зняття арешту з коштів (а.с.112зв.).
Так, з урахуванням ухвали про залишення позовної заяви в частині вимог без розгляду, предметом спору у даній справі є правомірність та законність постанови відповідача про арешт коштів боржника від 18.11.2025.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Приписами частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно зі статтею 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:
1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;
2) авансового внеску стягувача;
3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Пунктом 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 (далі - Інструкція №512/5) визначено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. 
Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:
відкриття виконавчого провадження;
стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);
стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);
стягнення витрат виконавчого провадження;
закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).
Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:
виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);
пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).
До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.
Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.
Розмір мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження визначається відповідно до Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1300/29430.
Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-18, 19-1-21 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Якщо у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження, які здійснювалися приватним виконавцем за рахунок власних коштів, не були стягнуті, приватний виконавець за потреби виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом та цією Інструкцією.
Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Так, наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1300/29430 встановлено види та розміри витрат виконавчого провадження.
Отже, з аналізу наведених законодавчих положень випливає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) та стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження пов`язується з початком примусового виконання та є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження, що є обов`язком державного виконавця.
У разі закінчення виконавчого провадження, зокрема, на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", у тому числі шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до частини другої статті 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. 
Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом №1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Судом встановлено, що начальником Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2025 ВП №79411658 з примусового виконання постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №79359905 від 15.10.2025 р.
У межах виконавчого провадження №79411658 начальником Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанови, зокрема, про арешт коштів боржника від 18.11.2025 р.
З матеріалів справи вбачається, що постановою від 26.11.2025 ВП №79411658 знято арешт з коштів боржника, оскільки борг в повному обсязі стягнуто (а.с.112зв.).
Доводи позивача щодо протиправності постанови про арешт коштів боржника ґрунтуються виключно на незгоді позивача (боржника) з відкриттям виконавчого провадження ВП №79411658.
У даному випадку предметом спору є виключно законність постанови про арешт коштів боржника від 18.11.2025 ВП №79411658. З огляду на те, що постановою від 26.11.2025 ВП №79411658 арешт з коштів боржника знято у зв`язку з повним стягненням боргу, оскаржувана постанова вичерпала свою дію та не створює для позивача нових, триваючих чи поновлюваних порушень його прав та інтересів.
Отже, оскаржувана постанова про арешт коштів боржника від 18.11.2025 є правомірною та не підлягає скасуванню.
Оскільки судом встановлено, що державний виконавець діяв на підставі та в межах повноважень, що визначені законодавством, а оскаржувана постанова у повній мірі відповідає визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості і не підлягає скасуванню, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваної постанови, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Підсумовуючи наведене вище, з урахуванням системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З огляду на положення ст.139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог, сплачені судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,- 
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (26300, м. Гайворон, Кіровоградська область, вул. Великого Кобзаря, буд.1/18, ЄДРПОУ 34085914) про скасування постанов – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА