Справа № 463/7653/22   Головуючий у 1 інстанції:  
Провадження № 22-з/811/334/25    Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09 травня 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.
Поділено майно: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610160300::02:004:0115, що знаходиться у спільній власності між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , пропорційно до часток у власності житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, відповідно до варіанту № 1 розподілу житлового будинку з варіантом № 1 розподілу господарських будівель і споруд та варіантом № 1 розподілу земельної ділянки висновку експерта № 002/24 від 17 січня 2024 року.
Виділено ОСОБА_3 у власність такі приміщення у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : IV – господарське приміщення площею 7,8 кв.м., V – комора площею 2,6 кв.м., VI – коридор площею 4,8 кв.м., 2-1 – коридор площею 7,9 кв.м., 2-2 – ванна кімната площею 4,6 кв.м., 2-3 – вбиральня площею 1,2 кв.м., 2-4 – коридор площею 2,7 кв.м., 2-5 коридор площею 10, кв.м., 2-6 – кухня площею 8,6 кв.м., 2-7 – житлова кімната, площею 14,9 кв.м., 2-8 – житлова кімната, площею 11,2 кв.м., 2-9 – житлова кімната площею 11,9 кв.м., 2-10 – житлова кімната площею 21,8 кв.м., 2-11 – коридор площею 9,0 кв.м., погріб, площею 13,6 кв.м., гараж літ «Г», сходи літ «сх’», частина огорожі №1, криниця в спільному користуванні з ОСОБА_1 .; дві земельні ділянки загальною площею 482,48 кв.м., з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки, в тому числі під будівлями та спорудами, від т.Б: 6,75 м; 2,33 м; 6,6 м; 2,49 м; 3,0 м; 4,99 м; 1,0 м; 1,0 м; 4,1 м; 2,92 м; 0,32 м; 7,75 м; 0, 57 м; 1,0 м; 3,33 м; 1,75 м; с22,63 м; 0,88 м; 15,88м; 0,09 м площею 389,65 кв.м. (без врахування площі землі під криницею) та від т.В: 0,63 м; 4,28 м; 4,04 м; 1,43 м; 6,5 м; 1,17 м; 6,94 м; 0,97 м; 6,97 м; 5,32 м; 2,45 м; 4,0 м площею 102,83 кв.м.
Встановлено сервітути ОСОБА_3 : для обслуговування конструктивних елементів житлового будинку ОСОБА_1 площею 8,31 м. на відстані 1 м від стін будинку з наступними параметрами: 8,3 м; 1,0 м; 7,75 м; 0,57 м; 1,0м, для користування та обслуговування криниці площею 5,98 м з наступними параметрами: 3,0 м; 2,24 м; 2,99 м; 2,25 м.
Виділено ОСОБА_1 у власність такі приміщення у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : IV – господарське приміщення площею 7,8 кв.м., V – комора площею 2,6 кв.м., I – підвал площею 13,0 кв.м.; ІІ – коридор площею 3,7 кв.м; ІІІ – підвал площею 30,2 кв.м; 1-1 – коридор площею 6,6 кв.м; 1-2 – житлова кімната площею 11,7 кв.м; 1-3 – житлова кімната площею 12,9 кв.м; 1-4 – житлова кімната площею 16,2 кв.м; 1-5 – господарське приміщення площею 7,2 кв.м; 1-6 – кухня площею 8,5 кв.м. погріб площею 6,1 кв.м; вбиральня літ. «В»; сходи літ. «сх»; частина огорожі №1; ворота з хвірткою № 2; криниця у спільному користуванні з ОСОБА_3 ; земельна ділянка площею 322,48 кв. м з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки, в т.ч. під будівлями та спорудами, від т. Б: 10,98 м; 5,32 м; 6,97 м; 3,01 м; 8,91 м; 0,97 м; 2,88 м; 1,6 м; 5,73 м; 7,21 м; 1,57 м; 13,34 м; 0,75 м; 3,71 м; 1,0 м; 0,57 м; 4,36 м; 7,62 м; 5,23 м; 1,0 м; 1,0 м; 4,99 м; 3,0 м; 2,49 м; 6,6 м; 2,33 м; 6,75 м (синій штрихований колір Таблиці N? 6 додатку до Висновку).
Встановлено ОСОБА_1 три сервітути: для обслуговування конструктивних елементів житлового будинку зі сторони головного фасаду ОСОБА_3 площею 4,69 м з наступними параметрами: 8,27 м; 0,57 м; 0,58 м; 7,69 м; 0,57 м; для обслуговування конструктивних елементів житлового будинку зі сторони бокового фасаду ОСОБА_3 площею 4,89 м з наступними параметрами: 4,88 м; 1,0 м; 0,57 м; 4,36 м; 1,0 м; для обслуговування конструктивних елементів житлового будинку зі сторони другого фасаду ОСОБА_3 площею 6,29 м з наступними параметрами: 6,24 м; 1,0 м; 1,0 м; 5,23 м; 1,0 м.
У спільній власності ОСОБА_3 з ОСОБА_1 залишити криницю, земельні ділянки загальною площею 195,04 кв.м (під частиною житлового будинку площею 87,37 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки: 7,62 м; 4,36 м; 8,27 м; 7,75 м; 0,32 м; 2,92 м; 4,1 м; 5,23 м, для заїзду в гараж та для заїзду спецтехніки до інженерних споруд площею 106,89 кв.м з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т.А: 11,47 м; 4,41 м; 10,54 м; 3,73 м; 4,0 м; 2,45 м; 10,98 м; 0,09 м; 15,88 м; 3,85 м, під криницею площею 0,78 кв.м.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 3 690 грн 16 коп.
Постановою Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , задоволено частково.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 травня 2025 року в частині вирішення позовних вимог про поділ земельної ділянки за варіантом № 1 розподілу земельної ділянки висновку експерта № 002/24 від 17 січня 2024 року скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.
В решті рішення суду залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2 460 грн 11 коп. за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 845 грн 08 коп. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
29 грудня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявниця просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені нею, в розмірі 5 000 грн 00 коп.
На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції до заяви додано договір № UA-26/24 про надання правничої (професійної правової) допомоги від 13 лютого 2024 року, акт б/н від 27 грудня 2025 року наданих послуг та виконаних робіт згідно з договором № UA-26/24 13 лютого 2024 року, а також докази надіслання заяви позивачу у справі.
Клопотання позивача про зменшення розмір витрат на правничу допомогу до суду не надходило.
Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (частина третя статті 259 ЦПК України).
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 270 ЦПК України).
Перевіривши доводи заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених заявником під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, виходячи з такого.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й стримування від подання безпідставних позовів (скарг).
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 надавав адвокат Буковецька Н. В., яка діяла на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1057742, виданого 13 лютого 2024 року відповідно до договору про надання правової допомоги №UA-26/24 від 13 лютого 2024 року.
До закінчення судових дебатів у справі адвокат Буковецька Н. В. зробила заяву про те, що докази понесення судових витрат будуть подані у строк, визначений законом після ухвалення судового рішення.
Оцінюючи обґрунтованість заявленого відповідачкою розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів ураховує таке.
Згідно з договором про надання правової допомоги № UA-26/24 від 13 лютого 2024 року за виконання робіт за цим договором бюро отримує оплату – гонорар (винагороду), в основі якого є вартість години роботи у справі, з розрахунку 1 000 грн 00 коп./година.
Відповідно до акту б/н від 27 грудня 2025 наданих послуг та виконаних робіт згідно з договором № UA-26/24 від 13 лютого 2024 року були надані, такі послуги: складання та подання апеляційної скарги, відповідь на відзив на апеляційну скаргу, додаткові пояснення, тривалістю 4 год. та – участь у судових засіданнях (16 жовтня 2025 року, 11 грудня 2025 року, 22 грудня 2025 року, тривалістю 1 год., загальною вартістю 5 000 грн 00 коп.).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18).
ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року заява № 19336/04, § 268)).
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій-п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами тощо) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21).
Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року в cправі № 910/615/14 (№ 910/5042/22), від 26 вересня 2024 року в cправі № 910/11903/23, від 25 січня 2025 року в справі № 369/849/18.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Крім того, Верховний Суд уже наголошував на відсутності правових підстав для розподілу в порядку статті 141 ЦПК України витрат на підготовку заяв, які не відносяться до витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи (постанови Верховного Суду від 31 серпня 2022 року в справі № 914/1564/20, а також додаткові постанови Верховного Суду від 05 липня 2022 року в справі № 910/10507/21, від 23 серпня 2022 року в справі № 909/328/18, від 07 лютого 2023 року в справі № 922/4022/20, від 25 липня 2023 року в справі № 914/4092/21, від 30 серпня 2023 року в справі № 911/3586/21, від 06 вересня 2023 року в справі № 914/131/22, від 14 вересня 2023 року в справі № 911/3076/21, від 20 вересня 2023 року в справі № 922/838/22).
Враховуючи складність справи, суть спору, результат розгляду справи, характер наданих послуг, відсутність заперечення позивача щодо розміру заявлених до відшкодування судових витрат, не встановлення судом підстав для їх зменшення, а також необхідність дотримання критеріїв розумності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку, що розмір заявлених відповідачкою судових витрат на професійну правничу допомогу є розумним та необхідним у межах перегляду цієї справи в суді апеляційної інстанції.
З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 141, 246, 259, 268, 270, 382 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу, надану у суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.
Повна додаткова постанова складена 16 січня 2026 року.

Головуючий       С.М. Копняк

Судді:        С.М. Бойко

А.В. Ніткевич