Справа № 932/16195/25 
Провадження № 1-кп/932/1603/25 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра 
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю 
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (ВКЗ),
розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дніпра, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12025042110002244 від 09 вересня 2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рубіжне, Луганської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, водія 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні – старший солдат, має статус УБД, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.308КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації та проходячи її на посаді водія 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17Закону України «Про оборону України», ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,16,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1–4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, страждаючи на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, 20 лютого 2024 року розпочав лікування у ТОВ «Аксіома Медікал», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. М. Грушевського 50, де йому було встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності в даний час під клінічним спостереженням на підтримуючій або замісній терапії (F.11.22)», у зв`язку з чим останньому було призначено замісну підтримувальну терапію із застосуванням препарату Метадон, в рамках якої за призначенням лікаря він почав отримувати для прийому препарат «tab. Metadoli», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, відповідно до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27 березня 2012 року.
В подальшому ОСОБА_5 , дізнавшись про спрощений порядок функціонування програми замісної підтримуючої терапії та відсутність єдиної бази даних пацієнтів, які на ній перебувають, не маючи реального наміру лікування від наркотичної залежності внаслідок вживання опіоїдів, а також всупереч підписаним зобов`язанням щодо не перебування на програмах ЗПТ в інших медичних закладах, в останнього у невстановлений день, та час виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння наркотичним засобом - метадон (фенадон) шляхом шахрайства з метою його подальшого неконтрольованого використання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , продовжуючи отримувати в ТОВ «Аксіома Медікал» препарат «Tab. Mehtadoni», діючи умисно всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори» від5.02.1995, №60/95-ВР, ЗУ«Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, №62/95-BP, достовірно знаючи про відсутність єдиної бази даних пацієнтів, які перебувають на програмі замісної підтримувальної терапії, маючи умисел на незаконне заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, не подавши до ТОВ «Аксіома Медікал» заяви щодо забезпечення безперервності ЗПТ в іншому закладі охорони здоров`я, 08.02.2025 прибув до іншого суб`єкта господарської діяльності, а саме до ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ГАРМОНІЯ», що розташоване за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 37, де йому було встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності в даний час під клінічним спостереженням на підтримуючій або замісній терапії (F.11.22)», у зв`язку із чим він був прийнятий на програму замісної підтримувальної терапії, де ввів в оману та приховав від медпрацівників даного закладу інформацію про отримання ним замісної підтримувальної терапії в іншому закладі охорони здоров`я, засвідчив, підписавши заяви щодо початку програми замісної підтримувальної терапії, що не перебуває в інших програмах замісної підтримуючої терапії в закладах будь якої форми власності, в тому числі в інших областях України, не вживає та не отримує за рецептом інших наркотичних та психотропних засобів, підписавши інформаційний лист для хворого про правила поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів, недопущення їх використання не за медичним призначенням, розпочав лікування в даному закладі на програмі ЗПТ, в рамках якої почав отримувати для прийому лікарський засіб «Tab. Methadoni», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, відповідно до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України №200 від 27 березня 2012 року.
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння наркотичного засобу шахрайським шляхом ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ГАРМОНІЯ», що розташоване за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 37, де шляхом обману лікаря, який не володів повною та достовірною інформацією про пацієнта, а також довіряв ОСОБА_5 , який при зверненні за медичними послугами повідомив письмово в своїй заяві, під особистий підпис, шляхом підписання відповідних документів, що він не перебуває на лікуванні в інших медичних закладах, де йому вже призначені наркотичні засоби, не з корисливих мотивів для власного вживання, не маючи реального наміру лікування від наркотичної залежності, отримував лікарський препарат «Tab. Methadoni», що містить наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря за наступними схемами: на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 08.02.2025 до 17.02.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 18.02.2025 до 27.02.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 05.03.2025 до 14.03.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 15.03.2025 до 24.03.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 25.03.2025 до 03.04.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 04.04.2025 до 13.04.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 15.04.2025 до 24.04.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 07.05.2025 до 16.05.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 17.05.2025 до 26.05.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 27.05.2025 до 05.06.2025); на 10 днів по 100 мг один раз на добу (з 06.06.2025 до 15.06.2025), а саме - у вигляді таблеток, тим самим заволодів вказаним наркотичним засобом шляхом шахрайства.
Метадон (фенадон), згідно з Постановою Кабінету Miністрів України від 06 травня 2000 року 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів» (зі змінами), «Список №1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено в «Таблиці ІІ» є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення – визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного та пояснив суду, що він, будучи військовослужбовцем, дійсно 20 лютого 2024 року розпочав лікування у ТОВ «Аксіома Медікал», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. М. Грушевського 50, де йому було встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності в даний час під клінічним спостереженням на підтримуючій або замісній терапії (F.11.22)», у зв`язку з чим було призначено замісну підтримувальну терапію із застосуванням препарату Метадон, в рамках якої за призначенням лікаря він почав отримувати для прийому препарат «tab. Metadoli», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон. У подальшому, дізнавшись про спрощений порядок функціонування програми замісної підтримуючої терапії та відсутність єдиної бази даних пацієнтів, які в ній перебувають, не маючи реального наміру лікувати наркотичну залежність, спричинену вживанням опіоїдів, а також усупереч підписаним зобов`язанням щодо неперебування на програмах ЗПТ в інших медичних закладах, у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння наркотичним засобом — метадоном (фенадоном) шляхом шахрайства з метою його подальшого неконтрольованого використання. Реалізуючи свій злочинний умисел, він продовжуючи отримувати в ТОВ «Аксіома Медікал» препарат «Tab. Mehtadoni», діючи умисно всупереч вимог діючого законодавства, достовірно знаючи про відсутність єдиної бази даних пацієнтів, які перебувають на програмі замісної підтримувальної терапії, маючи умисел на незаконне заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, не подавши до ТОВ «Аксіома Медікал» заяви щодо забезпечення безперервності ЗПТ в іншому закладі охорони здоров`я, 08.02.2025 прибув до іншого суб`єкта господарської діяльності, а саме до ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ГАРМОНІЯ», що розташоване за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 37, де йому було встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності в даний час під клінічним спостереженням на підтримуючій або замісній терапії (F.11.22)», у зв`язку із чим він був прийнятий на програму замісної підтримувальної терапії, де ввів в оману та приховав від медпрацівників даного закладу інформацію про отримання ним замісної підтримувальної терапії в іншому закладі охорони здоров`я, засвідчив, підписавши заяви щодо початку програми замісної підтримувальної терапії, що не перебуває в інших програмах замісної підтримуючої терапії в закладах будь якої форми власності, в тому числі в інших областях України, не вживає та не отримує за рецептом інших наркотичних та психотропних засобів, підписавши інформаційний лист для хворого про правила поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів, недопущення їх використання не за медичним призначенням, розпочав лікування в даному закладі на програмі ЗПТ, в рамках якої почав отримувати для прийому лікарський засіб «Tab. Methadoni», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, відповідно до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння наркотичного засобу шахрайським шляхом він, перебуваючи у приміщенні ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ГАРМОНІЯ», що розташоване за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 37, шляхом обману лікаря, який не володів повною та достовірною інформацією про пацієнта, а також довіряв, який при зверненні за медичними послугами повідомив письмово в своїй заяві, під особистий підпис, шляхом підписання відповідних документів, що він не перебуває на лікуванні в інших медичних закладах, де йому вже призначені наркотичні засоби, не з корисливих мотивів для власного вживання, не маючи реального наміру лікування від наркотичної залежності, отримував лікарський препарат «Tab. Methadoni», що містить наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря за відповідними схемами. 
Свою провину обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення, щиро покаявся, зазначив про відсутність намірів в подальшому вчиняти подібне та й інші кримінальні правопорушення. Просив призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, оскільки є військовослужбовцем та має щирий намір повернутися на військову службу, щоб бути корисним державі у особливий режим воєнного стану.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.308КК України, як - заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12КК України є тяжким злочином, обставини кримінального правопорушення, за яким обвинувачений визнав себе винуватим та вибачився за скоєне, його наслідки та відношення обвинуваченого до них, дані про особу винуватого, який вважається особою раніше не судимою, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, має місце мешкання та реєстрації, за сімейним станом – неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, має статус учасника бойових дій, та має намір повернутися на військову службу для захисту держави, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст.66КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Згідно ст.67КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).
На підставі вище викладеного, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.1 ст.308КК України, приходячи при цьому до переконання, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відверне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на принцип пропорційності, коли призначене особі покарання вважалося непропорційним втручанням держави у права людини. Прикладом може слугувати рішення у справі «Швидка проти України».
Дотримання принципу пропорційності, є дотриманням стандартів прав людини, передбачених ЄСПЛ у вирішенні питань покарання, та дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Разом з тим, судом зазначається, що із постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа №5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Іспитовий строк — це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим, який під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки.
Іспитовий строк дисциплінує засудженого, має на меті привчити його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля — звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.
До того ж, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді органу пробації, згідно з якою ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, умов його життєдіяльності, відносин в суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.
З урахуванням наведеного, ретельно вивчивши інформацію про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до якої він вважається особою раніше не судимою, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, вік та стан його здоров`я, його поведінку в період досудового слідства і судового розгляду, наслідки вчиненого, визнання вини, щирого каяття щодо скоєного та критичного ставлення до спричиненого, наміру уникати в подальшому повторення подібного та й інших кримінальних правопорушень, в сукупності з іншим дає суду підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання із можливістю продовження проходження військової служби та стримуванні ворога у військовій агресії направленої до держави, а тому суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , положень ст.75КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст.76КК України, вважаючи, що цього буде достатньо для позитивних змін в його особистості і створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
На думку суду іспитовий строк тривалістю один рік належним чином забезпечить здійснення контролю та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків та інші умови випробування.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100КПК України.
Документально підтвердженні судові витрати на залучення експертів - відсутні. 
Питання щодо запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вирішено ухвалою Шевченківського районного суду від 12 січня 2026 року, за резолютивною частиною якої, постановлено: до набрання ухвалою законної сили, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2  – скасувати та звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно після проголошення ухвали.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд –
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.308КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75КК України, ОСОБА_5 - від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на нього відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.
На підставі ч.5 ст.72КК України - зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення, починаючи з дня затримання, в порядку ст.208КПК України - 09 вересня 2025 року по день ухвалення вироку – 12 січня 2026 року, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речовий доказ: 
-копії медичних карток №2389 від 20.02.2024 та №2389/2 від 23.10.2024, які за постановою слідчого від 27 червня 2025 року, перебувають в матеріалах кримінального провадження – після набрання вироком законної сили – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Шевченківського районного 
суду міста Дніпра         ОСОБА_6