Справа 350/64/26
Номер провадження 3/350/48/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року     селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої на посаді фельдшера ФАП с. Рівня, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,
в с т а н о в и в:
26.12.2025 року, біля 14:00 год. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував автомобілем марки «АУДІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив ч. 2 ст. 126 КУпАП, однак не досяг 16-річного віку, тому до відповідальності притягується його мати ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні вказаного правопорушення визнала повністю та пояснила, що дійсно допустила упущення у вихованні свого синаОСОБА_2 , однак на даний час приділятиме більше уваги його вихованню.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.  Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За положеннями ч.1 ст.32 ЦК України, неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Одночасно згідно з ч.2 ст.6 СК України, встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
Нормами ст.12 КУпАП, передбачено що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Тобто за скоєння неповнолітніми особами, яким не виповнилося шістнадцять років, відповідальність, у передбачених законом випадках, несуть їх батьки.
Встановлено, що ОСОБА_2 не досяг шістнадцятирічного віку, а його матір`ю є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною 3 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, полягає у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, що виявляється у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, доведена такими дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №737646 від 14.01.2026, складеним відносно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в якому зазначені обставини вчинення нею адміністративного правопорушення та пояснення такої особи про згоду із складеним протоколом та зазначенням, що подібного більше не повториться (а.с. 1);
- письмовим поясненням ОСОБА_2 , яке наявне у матеріалах справи, з якого вбачається факт вчиненого адміністративного правопорушення (а.с.3).
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_2 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушниці.
Обставин, що згідно з ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суд не встановив.
Обставин, що згідно ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею діяння, судом також не встановлено.
З урахуванням обставин справи про адміністративне правопорушення, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції ч.3 ст.184 КУпАП.
Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Штраф сплатити на рахунок UA078999980314090542000009658, отримувач коштів: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Рожнятів/21081100, код отримувача: ЄДРПОУ 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Судовий збір сплатити на рахунок: UA908999980313111256000026001; отримувач коштів: Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030101, код отримувача: ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя            А.М. Бейко