Справа № 161/26624/25 
Провадження № 2/161/787/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
02 лютого 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді – Пахолюка А.М.
при секретарі – Корнійчук А.А.,
розглянувши в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 151705, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» надало відповідачу кредит в сумі 21687 грн. строком на 126 днів (з можливістю продовження строку), зі сплатою процентів - 330 % річних.
16.04.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 151705 від 29.08.2024 року, в сумі 21290,45 грн., з яких 14805,61 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 6083,84 грн. – сума заборгованості за відсотками та 401 грн. – заборгованість по комісії, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 16.04.2025 року.
На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі – 21290,45 грн., згідно кредитного договору № 151705 від 29.08.2024 року та понесені судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 07 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. 
За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Судом встановлено, що 29.08.2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 151705, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» надало відповідачу кредит в сумі 21687 грн. строком на 126 днів (з можливістю продовження строку), зі сплатою процентів - 330 % річних.
Відповідно до п. 2.2.1 Кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 21687.00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 18000.21 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 3686.79 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Відповідно до довідки 30.10.2025 вих. № 3881/30-10, первісний кредитор  перерахував відповідачу 29.08.2024 року суму коштів в розмірі 18000,21 грн. 
Отже, ТОВ «ФК «Кредіплюс» виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредит.
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «ФК «Кредіплюс» за кредитним договором № 151705 від 29.08.2024 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.
16.04.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 151705 від 29.08.2024 року, в сумі 21290,45 грн., з яких 14805,61 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 6083,84 грн. – сума заборгованості за відсотками та 401 грн. – заборгованість по комісії, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 16.04.2025 року.
Судом встановлено, що у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» у розмірі 21290,45 грн., з яких 14805,61 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 6083,84 грн. – сума заборгованості за відсотками та 401 грн. – заборгованість по комісії, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 16.04.2025 року.
Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 ЦК Українивстановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1ст. 611 ЦК України).
На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі ним не спростовано розмір нарахованої суми заборгованості.
Отже, ОСОБА_1 істотно порушив умови кредитного договору та ст. 526,527,530,1048,1050,1054 ЦК України, не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 151705 від 29.08.2024 року у розмірі 21290,45 грн., з яких 14805,61 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 6083,84 грн. – сума заборгованості за відсотками та 401 грн. – заборгованість по комісії.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додатковою угодою № 25770869670 від 11.09.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 року, довіреністю від 10.09.2025 року,копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2500 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526-527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України, суд –
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 151705 від 29.08.2024 року, в розмірі – 21290 (двадцять одна тисяча двісті дев`яносто) грн. 45 коп., з яких 14805,61 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 6083,84 грн. – сума заборгованості за відсотками та 401 грн. – заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі – 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333; код ЄДРПОУ 43541163;
Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст заочного судового рішення складено 02 лютого 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області       Пахолюк А.М.