Справа № 127/40194/25 
Провадження № 3/127/8409/25 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року 	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області 23.12.2025 з Вінницького РУП ВП №3 ГУНП у Вінницькій області надійшов адміністративний матеріал після доопрацювання відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З 13.02.2025 до 08.12.2025 вказані матеріали перебували на розгляді Вінницького районного суду Вінницької області.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №239426 05.02.2025 ОСОБА_1 о 19 год. 10 хв., у м. Вінниця, вул. Юківка, керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідість обличчя, тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло) від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис нагрудної бодікамери. Своїми діями порушив п. 2.5. ПДР України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Вказав, що за кермом перебувала його знайома дівчина ОСОБА_2 . Працівники поліції їх не зупиняли, дорога була вузькою, тому, перебуваючи в с. Лука-Мелешківська вони зупинились, щоб пропустити автомобіль. Це було приблизно о 18 годині. В цей час працівники поліції зупинили свій транспортний засіб перед ними та почали звинувачувати у вживанні наркотичних засобів. Світили ліхтариком телефону в очі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , провели їх обшук та обшук автомобіля. Працівники поліції не виявили жодних наркотичних засобів ані в авто, ані в кишенях, зіниці очей під час перевірки, на світло реагували, працівники поліції між собою говорили, що нічого не має, нічого не виявлено, все в нормі. У подальшому ОСОБА_1 , на вимогу працівника поліції, перепаркував свій автомобіль. Цей момент поліцейський зняв на свій особистий телефон (це відео долучено до матеріалів справи як доказ керування транспортним засобом) та повідомив, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння і йому потрібно проїхати до медичного закладу для проходження огляду. Однак йому невідомо, щоб працівники поліції це фіксували на свої бодікамери. ОСОБА_1 вказує, що біля входу у медичний заклад працівники поліції змусили його повідомити на відео, що він відмовляється від проходження огляду, вказавши, що він, як лікар, має придумати якусь розумну причину відмови, схожу на правду. Тому на відеозапис ОСОБА_1 вказав, що випив ліки «Барбовал», оскільки нервував через відсутність зв`язку із батьком нареченої, який служить у лавах ЗСУ та перебуває на передовій. ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі, оскільки, дійсно, не керував транспортним засобом, не вживав наркотичних засобів та відмовився від проходження огляду лише під примусом працівників поліції.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Покоєвич А.О. просив закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Звертав увагу суду, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували викладені у протоколі обставини. Вказав, що надані працівниками поліції відеозаписи не можуть вважатися належними доказами, оскільки здійснені на невідомий пристрій, а дата здійснення зйомки не збігається із датою події. А відеозапис із нагрудної бодікамери триває близько двох хвилин та не містить жодних обставин події того вечора, окрім зізнання ОСОБА_1 , яке є примусовим та не може братись судом до уваги. Просив суд взяти до уваги відеозаписи, зняті на відеореєстратор з автомобіля ОСОБА_1 . Вказані відео доводять невинуватість ОСОБА_1 та підтверджують пояснення, надані ним у судовому засіданні, зокрема, що керував транспортним засобом не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 . Також просив звернути увагу, що під час перебування цих адмінматеріалів у провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., вона неодноразово здійснювала виклик працівників поліції для допиту їх як свідків, однак ці виклики постійно ігнорувались. За таких обставин, представниками поліції не надано доказів доведеності винуватості ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Відповідно до частин першої - третьої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (частина п`ята статті 266 КУпАП). 
Відповідно до п.п. 1-4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 6 розділу І Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря –фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. 
Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно із п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до пункту 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
Отже, водій вважається таким, що порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, лише за наявності підстав вважати, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану та у разі його відмови від проходження огляду в установленому порядку з метою встановлення цього стану, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. 
З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, що доданий до матеріалів адміністративної справи працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 на фоні стіни невідомої будівлі вказує, що він вживав ліки «Барбовал», оскільки хвилювався через відсутність зв`язку із батьком нареченої, який здійснює службу у лавах ЗСУ та перебуває на передовій. Поліцейський просить показати руки, щоб визначити тремтіння пальців, факт тремтіння із відеозапису не підтверджується, однак працівник поліції повідомляє, що його пальці тремтять. Далі працівник поліції світить в очі телефоном та вказує, що зіниці ОСОБА_1 не реагують на світло, після чого повідомляє, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Тривалість відеозапису - 3 хвилини. Також суд звертає увагу, що на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, а працівники поліції його зупиняють з об`єктивних підстав, роз`яснюють йому підстави зупинки, підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та, що існують об`єктивні сумніви його тверезості, які зумовлюють доцільність проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. 
Тобто, зважаючи на те, що моментом правопорушення вказано 05.02.2025 19 год. 10 хв., моментом складення протоколу вказано 05.02.2025 19 год. 36 хв, відеофіксація здійснювалась 05.02.2025 з 19 год. 16 хв. по 19 год. 19 хв., тобто всього 3 хвилини, а фактично автомобіль, який належав ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції без належної відеофіксації в с. Лука-Мелешківська приблизно о 18 год., суд доходить висновку, що працівники поліції допустили порушення вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999. 
Також працівники поліції не дотримались вимог пункту 8 Порядку №1103, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складався без застосування технічних засобів відеозапису та без присутності свідків (якщо здійснення відеозапису було неможливим).
На другому відеозаписі, що доданий працівниками поліції до матеріалів справи, із назвою WhatsApp Video 2025-02-06 at 16.56.54 зафіксовано як легковий автомобіль рушає з місця зупинки, проїжджає вбік та зупиняється. Датою відео вказано 06.02.2025 16 год. 56 хв., тобто на наступний день після події.
Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.
За таких обставин, наданий працівниками поліції відеозапис із назвою WhatsApp Video 2025-02-06 at 16.56.54 не може бути належними доказами у справі. Суд зважає, що працівники поліції не були позбавлені можливості та мали обов`язок фіксувати правопорушення за допомогою нагрудних камер, однак з невідомих суду причин, не зробили цього.
Відеозапис з мобільного телефону може бути визнаний належним доказом, якщо поліцейський не міг користуватись бодікамерою з «технічних причин». Однак доказів таких «технічних причин» у матеріалах справи відсутні. Водночас, у протоколі серії ЕПР №239436 від 05.02.2025 вказано технічний засіб відеозапису: 796479, 796142.
Також суд дослідив відеозаписи із відеореєстратора автомобіля ОСОБА_1 , які підтверджують надані ним пояснення у судовому засідання.
Так, із відеозапису встановлено, що транспортний засіб зупиняється, після чого під`їжджає патрульний автомобіль. Із водійського місця виходить дівчина, а ОСОБА_1 виходить з автомобіля зі сторони пасажира. Докази, які б спростовували вказане працівниками поліції до матеріалів справи не надані. Також на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції здійснює особистий огляд дівчини, та світить ліхтарем їй в очі, здійснює такий же огляд ОСОБА_1 . В цей час інший працівник поліції здійснює огляд автомобіля. 
Також суд звертає увагу, що суддя Вінницького районного суду Вінницької області за час перебування справи у її провадженні неодноразово здійснювала виклики працівників поліції з метою допиту їх як свідків у судовому засіданні. Проте вказані виклики були проігноровані. 
У матеріалах справи, крім протоколу серії ЕПР №239436 від 05.02.2025, міститься направлення на огляд водія від 05.02.2025, розписка ОСОБА_2 про забирання транспортного засобу на зберігання від 05.02.2025, довідка ГУНП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 не притягувався впродовж останнього року до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, довідка про наявність посвідчення водія на право керування транспортним засобом у ОСОБА_1 та відеозапис, який містить трихвилинний фрагмент події за якою складено протокол стосовно ОСОБА_1 .
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що викладені у протоколі ЕПР №239436 від 05.02.2025 обставини не підтверджуються іншими доказами. Лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналіз матеріалів справи свідчить про наявність суттєвих процесуальних порушень в діях працівників поліції, які унеможливлюють притягнення особи до відповідальності на підставі недопустимих доказів, що суперечить ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 251 КУпАП та ст. 247 КУпАП. Обставини, зафіксовані у справі, не дають підстав вважати, що правопорушення дійсно мало місце з огляду на відсутність об`єктивно підтвердженого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відсутній документ, який би фіксував підставу зупинки автомобіля (зокрема, рапорт працівника поліції), Пояснення ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом, які зафіксовані на відеозапису та в протоколі, з огляду на отримані пояснення у судовому засіданні та з огляду на відсутність відеозйомки до моменту їх надання дають підстави виключати їх добровільність, свідомість і самостійність. У матеріалах справи також відсутні підтвердження, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України; відсутня належна та повна відеофіксація тих подій, що передували складанню адміністративного протоколу та відеофіксація складання протоколу про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 .
У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України у цій справі поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За встановлених під час розгляду справи обставин суд, оцінивши наведені докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі необхідно закрити. 
Керуючись ст. 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          В. В. Горбатюк