СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2026 року м. Суми Справа № 480/10636/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть спору. Позиції сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач є дочкою зниклого безвісти військовослужбовця, який проходив службу у відповідача. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату належного її батьку грошового забезпечення, але отримала відмову.
Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.09.2024 про відмову позивачу у виплаті належного грошового забезпечення її батька - ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача виплатити позивачу належне та не виплачене її батькові грошове забезпечення.
Судом відкрито провадження 12.12.2024.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачу правомірно відмовлено у виплаті грошового забезпечення, оскільки за наданими документами не можливо встановити факт спільного проживання позивача та її зниклого безвісти батька. Довідка від 01.08.2024 не може бути таким доказом, оскільки на час її видачі зниклий безвісти батько позивача вже був мобілізований та фактично не міг проживати разом із позивачем. 
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, а також свідоцтвами про шлюб.
Позивач отримав сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що військовослужбовець відповідача - ОСОБА_2 , під час виконання службових обов`язків 05.07.2024 зник безвісти внаслідок мінометного обстрілу противником біля н.п. Новоолександрівка Покровського району Донецької області.
Позивач звернувся через ІНФОРМАЦІЯ_2 до відповідача із заявою від 18.07.2024 про виплату належного грошового забезпечення та інших виплат безвісти зниклого ОСОБА_2 .
За результатами розгляду заяви позивача, відповідач направив позивачу рішення від 24.09.2024 № 4007/13/4477 про відмову у виплаті позивачу грошового забезпечення ОСОБА_2 , оскільки за наданими документами неможливо встановити факт спільного проживання позивача та ОСОБА_2 .
Позивач звернувся до Мінінстерства оборони України із зверненням щодо виплати грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_2 
Оперативне командування '' ІНФОРМАЦІЯ_3 '' Збройних Сил України листом від 18.10.2024 повідомило позивача, що для вирішення питання щодо виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 позивачу необхідно надати відповідачу підтверджуючі документи щодо перебування позивача на його утриманні (довідка органів місцевого самоврядування про пітвердження факту перебування особи на утриманні або рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження).
Висновки суду та їх мотиви.
Правовідносини врегульвано, в тому числі, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (надалі - Закон), в редакції чинній на момент реалізації позивачем права - 18.07.2024.
Відповідно до норми п.6 ст.9 Закону за безвісно відсутніми військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Отже, у разі коли військовослужбовець безвісти відсутній, то членам його сім`ї, зокрема - повнолітнім дітям, які проживають разом з ним, виплачується грошове забезпечення військовослужбовця до повного з`ясування обставин визнання його у встановленому законом порядку безвісно відсутніми. 
Варто зазначити, що вказаний факт і підлягав з`ясуванню відповідачем при прийнятті спірного рішення.
Суд зазначає, що відповідач у спірному рішенні не зазначив, що відмовляє позивачу, а зазначив, що законодавчих підстав для виплати позивачу грошового забезпечення на даний час не має.
Позивач надав відповідачу довідку про факт проживання. Відповідач вказав, що за наданими документами неможливо встановити факт спільного проживання позивача та ОСОБА_2 . Однак про те, що надана позивачем довідка Департаменту інфраструктури Сумської міської ради від 01.087.2024 № 439 містить підпис неуповноваженої особи, або не додано акт свідків від 01.08.2024, на підставі якого видана така довідка, відповідач у спірному рішенні не зазначив. 
На переконання суду, відповідач прийняв негативне для позивача рішення, однак не врахував всіх обставин, не сприяв їх з`ясуванню самостійно, не витребував документів, необхідних для розгляду питання, а також не зазначив у спірному рішенні норм законодавства, які підтверджують те, що надана позивачем довідка не відповідає встановленим вимогам. 
Отже, фактично відповідач залишив позивача у невизначеній ситуації, формально оцінив документи, переклав ризики щодо правомірного оформлення уповноваженим суб`єктом документів (довідки) на позивача, який не є таким суб`єктом.
Рішення не містить категоричної відмови або задоволення питання позивача, а також алгоритму дій для позивача, а саме як він міг перевірити таку довідку. Суд звертає увагу, що довідка від 01.08.2024 № 439 містить: інформацію, підставу її видання (акт свідків від 01.08.2024); дату та реєстраційний номер документа; найменування посади, ініціалів та прізвище підписанта; печатку виконавчого органу міської ради. Позивач добросовісно отримав таку довідку у суб`єкта владних повноважень та не зобов`язаний знати всі технічні аспекти її оформлення. 
Суд звертає увагу, що у разі якщо відповідач вважає, що довідка не може підтверджувати певні факти, то саме відповідач повинен зазначити у рішенні конкретні аргументи щодо цього, з посиланням на норми законодавства або витребувати акт свідків та докази, на підтвердження повноважень підписанта довідки, для перевірки законності підстав її видачі. Вказане необхідне для належної мотивації рішення і реальної можливості позивачу вирішити спірну ситуацію. 
Відповідно до норми ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Отже, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності рішення, які встановолені нормою ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є протиправним та суд скасовує його. Окрім скасування спірного рішення, суд виходить за межі позовних вимог та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
У задоволенні вимог зобов`язати відповідача виплатити позивачу належне та не виплачене її батькові грошове забезпечення, то суд відмовляє, а саме у зв`язку з їх передчасністю. Відповідач ще не оцінював всі факти, яким судом була надана оцінка у цій справі, повноваження щодо чого належать виключно відповідачу. До моменту їх оцінки, то спір щодо виплати грошового забезпечення у конкретному розмірі, є передчасним. 
Судові витрати.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, даний спір виник внаслідок протиправного рішення відповідача, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем інших судових витрат, окрім судового збору у сумі 968,96 грн, то суд стягує з відповідача такий судовий збір.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2024 № 4007/13/4477 про відмову ОСОБА_1 виплатити належне грошове забезпечення та інші виплати безвісти зниклого ОСОБА_2 .

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 18.07.2024 про виплату належного грошового забезпечення та інших виплат безвісти зниклого ОСОБА_2 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 (дев`яносто шість) коп. витрат судового збору.

6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук