Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710 

Додаткове рішення
Іменем України
21 січня 2026 року справа №520/15538/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді - Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі
за позовною заявою  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
за участю третьої
особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту - відповідач ) за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління відповідача від 30.05.2025 №20886/03-16, яким було відмовлено позивачу в зарахуванні періодів безпосередньої участі у бойових діях у воєнний час та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в пільговому обчисленні (один місяць служби за три місяці) та проведенні перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в періоди з 01.04.2016 по 04.07.2016, з 18.07.2016 по 07.11.2016, з 14.11.2016 по 09.01.2017, з 21.01.2017 по 13.04.2017, з 24.04.2017 по 25.09.2017, з 25.10.2017 по 16.11.2017 безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки та населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерації: з 26.02.2022 по 26.04.2022, з 27.04.2022 по 11.05.2022, з 13.05.2022 по 09.06.2022, з 10.06.2022 по 13.06.2022, з 14.06.2022 по 20.06.2022, з 20.06.2022 по 27.06.2022, з 28.06.2022 по 01.07.2022, з 02.07.2022 по 14.07.2022, з 15.07.2022 по 18.07.2022, з 18.07.2022 по 31.07.2022, з 04.08.2022 по 10.08.2022, з 12.08.2022 по 20.08.2022, з 23.08.2022 по 30.08.2022, з 01.09.2022 по 07.09.2022, з 09.09.2022 по 20.09.2022, з 23.09.2022 по 18.10.2022,з 22.10.2022 по 29.10.2022, з 01.11.2022 по 18.11.2022,з 20.11.2022 по 31.11.2022, з 03.12.2022 по 08.12.2022, з 15.12.2022 по 28.12.2022 з розрахунку - один місяць служби за три місяці, а також провести відповідний перерахунок та виплату пенсії.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №520/15538/25 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, будинок 3, місто Слов`янськ, Краматорський район, Донецька область, 84122, код ЄДРПОУ: 13486010), за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61002, код ЄДРПОУ: 14099344) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.05.2025 №20886/03-16. Зобов`язаноГоловне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в періоди з 01.04.2016 по 04.07.2016, з 18.07.2016 по 07.11.2016, з 14.11.2016 по 09.01.2017, з 21.01.2017 по 13.04.2017, з 24.04.2017 по 25.09.2017, з 25.10.2017 по 16.11.2017 безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки та населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерації: з 26.02.2022 по 26.04.2022, з 27.04.2022 по 11.05.2022, з 13.05.2022 по 09.06.2022, з 10.06.2022 по 13.06.2022, з 14.06.2022 по 20.06.2022, з 20.06.2022 по 27.06.2022, з 28.06.2022 по 01.07.2022, з 02.07.2022 по 14.07.2022, з 15.07.2022 по 18.07.2022, з 18.07.2022 по 31.07.2022, з 04.08.2022 по 10.08.2022, з 12.08.2022 по 20.08.2022, з 23.08.2022 по 30.08.2022, з 01.09.2022 по 07.09.2022, з 09.09.2022 по 20.09.2022, з 23.09.2022 по 18.10.2022,з 22.10.2022 по 29.10.2022, з 01.11.2022 по 18.11.2022,з 20.11.2022 по 31.11.2022, з 03.12.2022 по 08.12.2022, з 15.12.2022 по 28.12.2022 з розрахунку - один місяць служби за три місяці, а також провести відповідний перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Представником позивача через систему "Електронний суд" надіслано заяву про ухвалення додаткового судового рішення з метою вирішення питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнення на користь ОСОБА_2 з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок їх бюджетних асигнувань витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідач правом надання заперечення на вказану заяву не скористався.
Дослідивши заяву про вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу та матеріали справи, судом враховано наступне.
Положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Системний аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано належним чином завірені копії:
- договору №07/10/2024(1) про надання правовї (правничої) допомоги від 07.10.2024;
- акту приймання-передачі наданих послуг №16/01/2026 до Договору про надання правовї допомоги №07/10/2024(1) від 07.10.2024;
- детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвакатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах справи №520/15538/25, станом на 16.01.2026;
- протоколу №1 визначення розміру гонорару від 07.10.2024.
З наданих документів встановлено, що між позивачем та адвокатом Яковенко Оксаною Григорівною укладено договір №07/10/2024(1) про надання правовї (правничої) допомоги від 07.10.2024, відповідно до якого адвокат зобов`язується за завданням клієнта надати клієнту правову (правничу) допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього Договору.
Також, сторонами договору складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг №16/01/2026 до Договору про надання правовї допомоги №07/10/2024(1) від 07.10.2024, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить - 10 000,00 грн.
За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина 1 стаття 77 КАС України).
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є неспівмірними та завищеними, оскільки попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини не вимагало великих зусиль адвоката, оскільки дана адміністративна справа відноситься до справ незначної складності. Також, на думку суду, аналіз фактичних обставин справи, збір доказів та узгодження правової позиції не має безпосереднього впливу на результат та входить до процесу складання позовної заяви.
Відтак, оцінивши наявні у матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд вважає, що заявлений до відшкодування їх розмір (10 000,00 грн) є надмірним.
Тому, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне зменшити витрати на правничу допомогу до 5 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновків, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 139, 242-246, 252 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі №520/15538/25 - задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Додаткове рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА