ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 688/2535/25
Провадження № 22-ц/820/64/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» зазначило, що 23 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі – ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту №7099685 (далі – кредитний договір №7099685), за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн строком на 360 днів під 1,99% в день, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. На підставі договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу за плату право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №7099685. На той час заборгованість за кредитним договором склала 19 009 грн 40 коп., із яких 8 008 грн – сума кредиту та 11 001 грн 40 коп. – сума процентів. За період з 27 травня 2024 року до 17 вересня 2024 року (114 календарних днів) позивач нарахував ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами у розмірі 18 167 грн 04 коп. ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором №7099685, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 37 176 грн 44 коп., яка складається з 8 008 грн неповернутого кредиту та 29 168 грн 44 коп. нарахованих процентів.
1 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі – ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4025308 (далі – кредитний договір №4025308). За умовами цього договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 1 000 грн строком на 360 днів (з 1 жовтня 2023 року до 25 вересня 2024 року) під 2,00% у день, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. На підставі договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги за кредитним договором №4025308. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором №4025308, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги новому кредитору (24 травня 2024 року) виникла заборгованість у розмірі 5 720 грн, яка складається з 1 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 4 720 грн заборгованості за процентами. Крім того, за період з 25 травня 2024 року до 25 вересня 2024 року (124 календарні дні) позивач нарахував проценти за користування кредитом у розмірі 2 480 грн, а тому загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №4025308 склав 8 200 грн.
За таких обставин ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 37 176 грн 44 коп. заборгованості за кредитним договором №7099685 та 8 200 грн заборгованості за кредитним договором №4025308, а всього – 45 376 грн 44 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» 8 008 грн заборгованості за кредитним договором №7099685 та 1 000 грн заборгованості за кредитним договором №4025308, а всього – 9 008 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» 480 грн 84 коп. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» 2 977 грн 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
В решті позову відмовлено.
Суд керувався тим, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за укладеним із ТОВ «Авентус Україна» кредитним договором №7099685 і за укладеним із ТОВ «Лінеура Україна» кредитним договором №4025308, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» як нового кредитора слід стягнути неповернуті кредити в сумі 9 008 грн. Оскільки на момент виконання сторонами умов кредитних договорів і винесення судом рішення у справі ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то відповідно до Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-ХІІ) проценти за користування кредитами йому не нараховуються, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Понесені ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» витрати зі сплати судового збору та на правову допомогу слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заявлену заборгованість за кредитними договорами та судові витрати у справі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого виникла заборгованість, до складу якої включені проценти в сумі 36 368 грн 44 коп. Оскільки на час укладення кредитних договорів ОСОБА_1 не був військовослужбовцем, то на нього не поширюється пільга щодо звільнення від сплати процентів за користування кредитами. Відтак з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в цілому. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову в частині стягнення процентів. Також у суду були відсутні підстави для зменшення розміру понесених позивачем витрат зі сплати судового збору та на правову допомогу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

23 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» (товариство) та ОСОБА_1 (споживач) укладено в електронній формі кредитний договір №7099685, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит на споживчі (особисті) потреби у розмірі 10 000 грн, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (пункти 1.2, 1.3, 1.6 кредитного договору №7099685).
Пунктами 1.4, 1.5 кредитного договору №7099685 встановлено, що строк кредиту – 360 днів, процентна ставка – 1,99% у день.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 кредитного договору №7099685 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 . Кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами.
Із пункту 3.1 кредитного договору №7099685 слідує, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Як передбачено пунктом 5.1 кредитного договору №7099685, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку, визначеного в пункті 5.3 договору.
Відповідно до пункту 5.3 кредитного договору №7099685 у разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, у тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення.
Того ж дня, тобто 23 вересня 2023 року, ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 10 000 грн.
ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором №7099685 з повернення кредиту та сплати процентів.
27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» за плату відступило позивачу своє право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №7099685.
Згідно з реєстром боржників станом на 27 травня 2024 року (на день переходу права вимоги до нового кредитора) заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №7099685 склала 19 009 грн 40 коп., із яких 8 008 грн – сума кредиту та 11 001 грн 40 коп. – сума процентів.
За період з 27 травня 2024 року до 17 вересня 2024 року (114 календарних днів) позивач нарахував ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами у розмірі 18 167 грн 04 коп.
1 жовтня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір №4025308, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 споживчий кредит у розмірі 1 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором (пункти 1.1, 1.2, 1.8 кредитного договору №4025308).
Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору №4025308 встановлено, що кредит надається строком на 360 днів під 2,00% в день від суми кредиту (стандартна процентна ставка, яка застосовується в межах всього строку кредиту).
Сторони визначили: тип процентної ставки – фіксована; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 20 днів; орієнтовну реальну річну процентну ставку на дату укладення договору за стандартною ставкою – 46 334,06% річних (пункти 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору №4025308).
В день укладення кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало кредитні кошти на указаний ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором №4025308 з повернення кредиту та сплати процентів.
24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24/05/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило позивачу своє право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4025308.
Згідно з реєстром боржників станом на 24 травня 2024 року (на день переходу права вимоги до нового кредитора) заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4025308 склала 5 720 грн, із яких 1 000 грн – сума кредиту та 4 720 грн – сума процентів.
За період з 25 травня 2024 року до 25 вересня 2024 року (124 календарних дні) позивач нарахував ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами у розмірі 2 480 грн.
З 25 травня 2024 року ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті  610 ЦК України що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом статті 514 ЦК України слідує, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. При цьому до нового кредитора переходять усі чинні права первісного кредитора. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором, у тому числі договору факторингу.
Зібрані докази вказують на те, що 23 вересня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , а 1 жовтня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитні договори, на виконання яких останній отримав кредитні кошти відповідно у розмірі 10 000 грн і 1 000 грн. У свою чергу ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному кредитними договорами.
Ще до закінчення строку кредитування ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Лінеура Україна» відступили право вимоги за кредитними договорами ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитними договорами та не повернув кредитні кошти: 8 008 грн за кредитним договором №7099685 і 1 000 грн за кредитним договором №4025308.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» як нового кредитора слід стягнути неповернутий кредит у сумі 9 008 грн.
Також суд правомірно керувався тим, що відповідно до закону ОСОБА_1 звільнений від сплати процентів за користування кредитом.
Згідно з частиною 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ (в редакції на час укладення сторонами кредитних договорів) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
З 4 травня 2024 року набрала чинності нова редакція цієї норми, введена Законом України від 21 березня 2024 року № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», за змістом якої військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Надалі, Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» частина 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ викладена в такій редакції (набрала чинності 18 травня 2024 року та діяла до 8 лютого 2025 року): «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Згідно зі статтею 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XIІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер.
На момент виконання сторонами умов кредитних договорів і винесення судом рішення у справі ОСОБА_1 мав статус військовослужбовця Збройних Сил України.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 є особою, яка відповідно до частини 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ звільнена від сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у цій частині не підлягає задоволенню. Такий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у постанові від 14 травня 2021 року у справі №502/1438/18.
Твердження ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про непоширення на ОСОБА_1 пільг щодо звільнення від сплати процентів не ґрунтується на фактичних обставинах справи та чинних нормах закону.
Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Суд першої інстанції вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
Оскільки апеляційна скарга ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» залишена без задоволення, то підстави для покладення на ОСОБА_1 понесених товариством в апеляційному суді судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» залишити без задоволення.
Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Козачук С.В.  
Доповідач – Ярмолюк О.І.       Категорія 27