Справа № 932/19509/25 
Провадження № 1-кп/932/1878/25 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра 
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю 
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисниці ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (ВКЗ),
розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дніпра, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12025047110000132 від 05 квітня 2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч, АР Крим, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який перебуває на посаді номера обслуги протитанкового взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні – солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді номера обслуги протитанкового взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно, в порушення ст.ст.9,11,16,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1 – 4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та ст.ст.1,4,7Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, став на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення.
У невстановлений час та місце, але не пізніше 05.04.2025, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Дніпрі, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, у великих розмірах, без мети збуту, у невстановлений спосіб, придбав 3 (три) сліп-пакети, всередині яких містилась кристалічна речовина, яка є психотропною речовиною, обіг якої на території України заборонено.
Продовжуючи злочинний умисел на незаконний обіг психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, ОСОБА_5 поклав до власного рюкзаку, 3 (три) сліп-пакети, всередині яких містилась кристалічна речовина, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, маса якої становить 1,2291г, 0,5800г, 0,0383г - відповідно, після чого почав незаконно зберігати її при собі для власного вживання, без мети збуту.
В подальшому, 05.04.2025, в період часу з 19:45 год. до 20:10 год., під час проведення огляду місця події у приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. 128-ї Бригади Тероборони, 10, у ОСОБА_5 , працівниками поліції Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області вилучено 3 (три) сліп-пакети з кристалічною речовиною, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, маса якої становить 1,2291г, 0,5800г, 0,0383г - відповідно, загальною масою 1,8474г, що відповідно до таблиці №2 затвердженої наказом №188 МОЗ України від 01.08.2000 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, у великих розмірах, без мети збуту. 
Обвинувачений ОСОБА_5 , пояснив суду, що він, будучи військовослужбовцем, дійсно 05.04.2025, перебуваючи у м. Дніпрі, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, у великих розмірах, без мети збуту, придбав 3 (три) сліп-пакети, всередині яких містилась кристалічна речовина, яка є психотропною речовиною, обіг якої на території України заборонено. Продовжуючи злочинний умисел на незаконний обіг психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, він поклав до власного рюкзаку, 3 (три) сліп-пакети, всередині яких містилась кристалічна речовина, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, після чого почав незаконно зберігати її при собі для власного вживання, без мети збуту. В подальшому, цього ж дня, під час перевірки документів працівниками поліції, він на їх запитання, повідомив, що в нього в плечовому рюкзаку знаходиться наркотична речовина «сіль» в поліетиленовому згортку котру він знайшов в парку біля автовокзалу міста Дніпра та залишив для власного вживання, яку, в подальшому, добровільно видав працівниками поліції.
Свою провину обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення, щиро покаявся, зазначив про відсутність намірів в подальшому вчиняти подібне та й інші кримінальні правопорушення. Просив призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, оскільки є військовослужбовцем та має щирий намір повернутися на військову службу, щоб бути корисним державі у особливий режим воєнного стану.
Окрім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_5 за пред`явленим обвинуваченням, вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) у обсязі, встановленому вироком, повністю доведена дослідженими судом такими доказами:
- рапортом від 05.04.2025, з якого вбачається, що 05.04.2025 поліцейським ВРПП ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 під час патрулювання зони реагування №2 м. Дніпро, вул. 128-бригади Тероборони, 10, було помічено чоловіка, який поводився підозріло. Для перевірки документів чоловік надав військовий квиток на своє ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Під час перевірки по ІПНП на запитання чи є при собі заборонені для обігу речовини, повідомив, що в плечовому рюкзаку знаходиться наркотична речовина «сіль» в поліетиленовому згортку котру він знайшов в парку біля автовокзалу міста Дніпра та залишив для власного вживання;
- заявою ОСОБА_7 від 05.04.2025, з якої вбачається, що останній добровільно видав працівникам поліції три сліп-пакети з кристалічною речовиною, які належали йому;
- протоколом огляду місця події від 05.04.2025 та фототаблицею до нього, під час якого дізнавачем СД Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпровській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 в присутності двох понятих, в службовому приміщенні, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. 128-ї Бригади Тероборони, 10, було оглянуто чоловіка, який одягнений в чорні спортивні штани, чорні кросівки, синьо-червону кофту, та військову кепку, який представився як ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на запитання працівників поліції: «Чи маєте при собі заборонені в обігу речовини чи предмети?», добровільно видав з приналежного йому рюкзаку, 3 сліп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено та поміщено до спец пакету №РN2031284 та опечатано в присутності двох понятих;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05 квітня 2025 року, відповідно до якої, в якості речового доказу визнано оптичний диск DVD-R з відео, розміром файла 45,8МБ.;
- висновком Донецького науково – дослідного експертно – криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/105-25/3394-НЗПРАП від 14 квітня 2025 року, відповідно до якого: надані на дослідження кристалічні речовини масами 1,5907г, 1,2920г, 0,1027г, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 1,2291г, 0,5800г, 0,0383г - відповідно;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17 квітня 2025 року, відповідно до якої, в якості речового доказу визнано кристалічну речовину, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину загальною масою 1,8474г, яку опечатано в спец-пакет з біркою;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 жовтня 2025 року та фото-таблицею до нього, з якого вбачається що слідчим СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 за участю ОСОБА_5 в службовому кабінеті №304 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Дніпро, вул. Троїцька, 2А, було проведено слідчий експеримент, відповідно до якого ОСОБА_5 показав місце на карті (Google Maps) де знайшов 3 сліп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору всередині;
Перелічені вище та перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінального правопорушення. 
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку в сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при вище викладених обставинах беззаперечно доведена в судовому засіданні, а тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.309КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах,.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12КК України є нетяжким злочином, обставини кримінального правопорушення, за яким обвинувачений визнав себе винуватим та вибачився за скоєне, його наслідки та відношення обвинуваченого до них, дані про особу винуватого, який є особою раніше не судимою, має місце мешкання та реєстрації, за сімейним станом – неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, має намір повернутися на військову службу для захисту держави, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст.66КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Згідно ст.67КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).
На підставі вище викладеного, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.309КК України, приходячи при цьому до переконання, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відверне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на принцип пропорційності, коли призначене особі покарання вважалося непропорційним втручанням держави у права людини. Прикладом може слугувати рішення у справі «Швидка проти України».
Дотримання принципу пропорційності, є дотриманням стандартів прав людини, передбачених ЄСПЛ у вирішенні питань покарання, та дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Разом з тим, судом зазначається, що із постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа №5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Іспитовий строк — це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим, який під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки.
Іспитовий строк дисциплінує засудженого, має на меті привчити його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля — звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.
З урахуванням наведеного, ретельно вивчивши інформацію про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до якої він є особою раніше не судимою, вік та стан його здоров`я, його поведінку в період досудового слідства і судового розгляду, наслідки вчиненого, визнання вини, щирого каяття та критичного ставлення щодо скоєного, наміру уникати в подальшому повторення подібного та й інших кримінальних правопорушень, в сукупності з іншим дає суду підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання із можливістю продовження проходження військової служби та стримуванні ворога у військовій агресії направленої до держави, а тому суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , положень ст.75КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст.76КК України, вважаючи, що цього буде достатньо для позитивних змін в його особистості і створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
На думку суду іспитовий строк тривалістю один рік належним чином забезпечить здійснення контролю та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків та інші умови випробування.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ст.ст.122,124КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 з якого підлягає стягненню на користь держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/105-25/3394-НЗПРАП від 14 квітня 2025 року у сумі 3565 гривен, 60 копійок;
Питання щодо запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , було вирішено ухвалою Шевченківського районного суду від 09 лютого 2026 року, за резолютивною частиною якої, постановлено: до набрання ухвалою суду законної сили, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 – скасувати та звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно після проголошення ухвали.
Керуючись: ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд –
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75КК України, ОСОБА_5 - від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на нього відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.
На підставі ч.5 ст.72КК України - зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення, починаючи з дня затримання, в порядку ст.208КПК України - 15 жовтня 2025 року по день ухвалення вироку – 09 лютого 2026 року, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з  ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/105-25/3394-НЗПРАП від 14 квітня 2025 року у розмірі 3565(три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривен, 60 копійок.
Речові докази: 
- кристалічну речовину, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину загальною масою 1,8474г, яку опечатано в спец-пакет з біркою та, яка зберігається у камері зберігання речових доказів ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській (квитанція номер 690, порядковий номер 690), після набрання вироком законної сили – знищити;
- оптичний носій диск DVD-R з відео, з розміром файла 45,8МБ, який поміщено до паперового конверту та який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя Шевченківського районного 
суду міста Дніпра         ОСОБА_10