ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

11 грудня 2025 року	Справа №160/14840/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В., 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автономі» (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 107А; ЄДРПОУ 45276115) до Південно - Східної митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22; ЄДРПОУ 43971371) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,
УСТАНОВИВ:

22.05.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автономі» до Дніпровської митниці, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпровською митницею рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2025/000146/1 від 10.04.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000257 від 10.04.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що надані митниці документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, тому зазначені відповідачем розбіжності є необґрунтованими та безпідставними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
20.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №32881/25), в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що під час здійснення Дніпровською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатами розгляду поданих документів виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
05.09.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №46813/25), а саме – договір доручення від 23.01.2024 №1956.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 перейдено зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи №160/14840/25 за правилами загального позовного провадження.
Призначено підготовче засідання на 29 жовтня 2025 року о 16:00, у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала № 12. Зобов`язано позивача надати суду: договір WD 20231226 від 26.12.2023, договір доручення брокеру.
03.10.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про заміну назви відповідача з Дніпровської митниці на Південно-Східну митницю (вх. №52514/25).
Суд здійснив зміну найменування відповідача Дніпровської митниці на Південно-Східну митницю
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 продовжено підготовче засідання, відкладено розгляд справи на 13.11.2025.
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 відкладено підготовче судове засідання до 27.11.2025.
27.11.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №63788/25), а саме – договір доручення від 23.01.2024 №1956 та Договір №WD20231226 від 26.12.2023.
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.12.2025.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони про причини неявки суд не повідомили.
Від позивача надійшла заява (вх. №102141/25) про здійснення судового розгляду справи за його відсутності.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автономі» (далі - ТОВ «Автономі», позивач), ідентифікаційний код 45276115, зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа, запис №1002241020000103758, місцезнаходження: 49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, будинок 107А.
Основним видом економічної діяльності ТОВ «Автономі» згідно КВЕД є 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.
26.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОНОМІ» (покупцем) та компанією «NINGBO DAZHOU IMPORT & EXPORT CO.,LTD» (продавцем) укладено договір № WD20231226 (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору продавець продає, а покупець купує техніку, супутнє обладнання та комплектуючи (в подальшому Продукція) в кількості за цінами і на умовах, викладених в Додатках (Специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього Контракту.
Згідно з п. 2.1 Договору продавець поставляє продукцію на умовах FOB м. Шанхай що вказується в рахунках відповідно до Інкотермс-2020.
Продавець здійснює поставку товару протягом 30 календарних днів з моменту надходження 100% попередньої оплати на розрахунковий рахунок продавця (п. 2.2 Договору).
Сплата будь-яких і всіх мит і/або митних зборів, необхідних для здійснення процедур митного очищення в країні покупця, покладається на покупця (п. 2.5 Договору).
Пунктом 3.1 Договору визначено, що оплата продукції здійснюється наступним чином: 100% від загальної суми контракту сплачує покупець на умовах попередньої сплати за товар.
Сторони керуються правилами Ігкотерм-2020 (п. 10.1 Договору).
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2030, за винятком зобов`язань, передбачених розділом 4 цього Договору (п. 10.2 Договору).
23.01.2024 року між ТОВ «АВТОНОМІ» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір доручення № 1956, за умовами якого довіритель доручає, а повірений приймає на себе зобов`язання по декларуванню в митних органах України товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, що переміщуються довірителем через митний кордон України, а також проведення інших дій, пов`язаних з повним оформленням товарів. 
Для здійснення митного контролю та митного оформлення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , що надає позивачеві митно-брокерські послуги, подана митна декларація від 08.04.2025 №25UA110130007274U9, до якої було додано наступні документи:
1. Пакувальний лист б/н від 26.11.2024; 
2. Рахунок-проформа № WT-UA-2401126 від 26.11.2024; 
3. Рахунок-фактура (інвойс) № WT-UA-2401126 від 26.11.2024;
4. Коносамент № SZX25010091B від 29.01.2025;
5. Автотранспортна накладна № Р0020204/1 від 03.04.2025; 
6. Супровідний документ Т1 № 25PL322080NSD5AWJ9 від 03.04.2025; 
7. Сертифікат про походження товару № C257685155700008 від 13.02.2025; 
8. Платіжний документ № NJBKLP1MOAP3L2E від 22.01.2025; 
9. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №1235 від 28.03.2025; №1333 від 03.04.2025; 
10. Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 85 від 02.04.2025; № 92 від 06.04.2025;
11. Довідка про транспортні витрати № 20204-1 від 03.04.2025; 
12. Прайс-лист №б/н від 26.11.2024; 
13. Висновок Дніпровської ТПП № ГО-426/2 від 07.04.2025; 
14. Додаткова угода до контракту № 3 від 06.02.2025; 
15. Зовнішньоекономічний договір № WD20231226 від 26.12.2023; 
16. Договір про перевезення № 02042025ІР від 02.04.2025; №44962667 від 27.01.2023; №ТЕО44703904 від 28.10.2022; № ТЕО45276115 від 21.12.2023; 
17. Заявка № 8 від 03.04.2025; Замовлення PRODUCTION ORDER №WT-UA-2401126 від 23.11.2024; 
18. Тех.опис від 03.04.2025; 
19. Копії митних декларацій країни відправлення № 223120250000378477 від 23.01.2025.
08.04.2025 року митниця направила позивачу Повідомлення про необхідність подання додаткових документів. Як зазначено у Повідомленні, у рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Позивачем було направлено лист на адресу відповідача, в якому повідомлено про відсутність можливості подані інші додаткові запитані документи.
У подальшому, митним органом прийнято оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів від 10.04.2025 №UA110130/2025/000146/1 та сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000257 від 10.04.2025 року.
В графі 33 вищевказаного рішення митним органом було зазначено розбіжності, які на думку відповідача унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування:
1) Відповідно до розділу ІІ наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, зокрема: 
- шляхом вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;
- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. При встановленні, чи є одна вартість близькою щодо іншої, необхідно врахувати різні фактори, наприклад, характеристики товарів, що імпортуються, характерні риси галузі чи сектору промисловості, яка виготовляє такі товари, період року, спосіб та умови продажу, чи є відмінності у вартості комерційно важливими тощо.
Пунктом 1.1 Договору від 26.12.2023 №WD20231226 визначено, що Продавець продає, а Покупець купує техніку, супутнє обладнання та комплектуючи в кількості, за цінами і на умовах, викладених в Додатках (Специфікаціях) які є невід`ємною частиною цього Контракту. Специфікація №3 складена 06.02.2025, проте рахунок-фактура (інвойс) №WT-UA-2401126 складений 26.11.2024, що на 72 дня раніше ніж була підписана невід`ємна частиною цього Контракту №WD20231226. Зазначене свідчить про наявність ознак підробки. Зазначена розбіжність між датами рахунку-фактури та Специфікації №3 є серйозним порушенням умов договору, оскільки Специфікація є невід`ємною частиною Контракту і повинна бути складена та підписана до оформлення фінансових документів. Це створює сумніви щодо достовірності цих документів і може свідчити про можливу підробку або неправильне оформлення угоди, що впливає на правильність визначення митної вартості товарів.
2) До митного оформлення декларантом надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 22.01.2025 № NJBKLP1MOAP3L2E на суму 5775,03 дол.США.
Даний документ не засвідчено ні печаткою банку «Приват банк», ані підписом банку, разом з тим, відомості щодо підписання даного документу керівником та/або відповідальної особи платника імпортера – відстуні.
3) Згідно частини 10 статті 58 МКУ, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів
Відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування – 95533,00 грн. У рахунках вказана вартість послуг з транспортування вантажу при цьому рахунки від 28.03.2025 № 1235 та від 03.04.2025 №1333 не містять відомостей щодо маршруту та території надання послуг. Згідно відомостей ЕМД та коносаменту від 29.01.2025 №SZX25010091B поставка оцінюваної партії товару здійснено з порту SHANGHAI, CHINA до порту Gdansk/Poland. У рахунках від 28.03.2025 № 1235 та від 03.04.2025 №1333 відсутні відомості щодо територій та/або назв місць (портів, тощо), де були понесені витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів.
Відсутність у рахунках відомостей про маршрут перевезення та місця надання послуг є порушенням вимог законодавства, зокрема Правил заповнення декларації митної вартості.
4) В копії митної декларації країни відправлення від 23.01.2025 №223120250000378477 вказано порт експорту: Яншань, що не відповідає порту, що вказаний в коносаменті від 29.01.2025 № SZX25010091B (SHANGHAI), а також не відповідає графі 20 у ЕМД від 08.04.2025 №25UA110130007274U9 крім цього в експортній декларації вказано транспортний документ №177FCLCLS0542214A, який декларантом до митного оформлення не надавався. Вищевказане свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МКУ, до митного оформлення не надавався та кореспондується з коносаментом.
У даному випадку розбіжність між портами, вказаними в митній декларації країни відправлення та коносаменті, а також відсутність транспортного документа, поданого до митного оформлення, є суттєвим порушенням вимог митного законодавства, оскільки згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України.
5) В наданому до митного оформлення інвойсі від 26.11.2024 №WT-UA-2401126 в графі «Ціна за одиницю » вказана на умовах FOB SHANGHAI, в графі «Сумма» вказано на умовах EXW SHANGHAI про те у специфікації №3 від 06.02.2025 в графі «Trade Term» вказано FOB Ningbo. Таким чином зазначені розбіжності можуть свідчити про неврахування вартості транспортування оцінюваного товару між портами SHANGHAI, NINGBO та Яншань.
Оскільки у інвойсі від 26.11.2024 №WT-UA-2401126 в графі «Ціна за одиницю » вказана на умовах FOB SHANGHAI, а в графі «Сумма» вказано на умовах EXW SHANGHAI виходячи з цих умов поставки ціна за одиницю на умовах EXW SHANGHAI вказана без включення до розрахунку митної вартості витрат на навантаження. Також у інвойсі від 26.11.2024 №WT-UA-2401126 в графі «Ціна за одиницю» вказана на умовах FOB SHANGHAI а в графі «Сумма» вказано на умовах EXW SHANGHAI, але у наданому перекладі цього документу у відповідній графі вказано на умовах FOB SHANGHAI, шо свідчить про ознаки підробки ст..53 МКУ.
Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Вважаючи спірне рішення та спірну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та безпідставними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами частин 1 та 5 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2. ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Спірне рішення про коригування митної вартості товарів, яке прийняте митницею фактично обґрунтовано тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МКУ встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МКУ, прийняті митним органом письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів мають містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч. 3 ст. 57 МКУ, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Як визначено у ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року (справа 21-591а15).
У свою чергу, декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
Щодо зауважень митниці про те, що Специфікація №3 складена 06.02.2025, проте рахунок-фактура (інвойс) №WT-UA-2401126 складений 26.11.2024, що на 72 дня раніше ніж була підписана невід`ємна частиною цього Контракту №WD20231226, суд вказує, що ані у спірному рішенні, ані у відзиві на позовну заяву, відповідач не обгрунтовує, як саме виставлення рахунку-фактури раніше специфікації впливає на визначення митної вартості товарів. Тож, дане зауваження є безпідставним та необґрунтованим.
Щодо зауважень митниці про недоліки платіжного документу від 22.01.2025 №NJBKLP1MOAP3L2E на суму 5775,03 дол.США.
Суд зазначає, що оформлення платіжних документів не впливає на митну вартість товару. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Крім того, суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 року по справі №813/1755/17, від 29.07.2021 року по справі №380/6459/20.
Щодо митної декларації країни відправлення від 23.01.2025 № 223120250000378477, суд зазначає таке.
Коносамент та декларація країни відправлення не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України. Копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
При цьому, частина 5 статті 53 Митного кодексу України прямо забороняє вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 року у справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
За наведених обставин, зазначені доводи митниці є безпідставними.
Щодо відсутності документів які підтверджують витрати на транспортування, суд зазначає наступне.
При розгляді даних правовідносин, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.05.2019 року по справі №804/16553/14, у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов МК України. Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Подібна правова позиція наведена в рішеннях Верховного суду у від 22.08.2019 року у справі №810/2784/18, від 31.01.2018 року у справі №810/2839/17, від 21.11.2019 року у справі №804/9754/15, від 07.05.2020 року у справі №400/2922/18, від 03.02.2021 року у справі №810/4441/16; від 13.01.2022 року справа №520/11061/2020; така ж позиція наведена в узагальненій практиці застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012 року) в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 13.10.2017 року.
Таким чином, суд робить висновок, що вартість перевезення товару підтверджується наступними документами, які надані позивачем до митної декларації, а саме: Заявкою № 8 до Договору транспортно-експедиторського обслуговування № ТЕО45276115 від 21.12.2023 року, Платіжна інструкція №92, Платіжна інструкція № 85, Довідкою про витрати на перевезення Вих. № 20204-1 КС: SZX25010091, довідкою 03.04.2025 року, Рахунок на оплату № 1235 від 28.03.2025; Рахунок на оплату № 1333 від 03.04.2025.
Інші підстави, зазначені у спірному рішенні про коригування митної вартості та картці відмови суд не бере до уваги, оскільки такі підстави не передбачені частинами 2-4 статті 53 МКУ.
Отже, декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу, відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі №1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
При цьому, такі посилання митного органу не заслуговують на увагу, оскільки визначаючи зазначені недоліки, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити і про таке.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року по справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 08.02.2019 року у справі №825/648/17, від 26.05.2022 року у справі №560/355/19.
Суд також не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Вирішуючи клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн., суд зазначає, що за приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином закон встановлює право особи на відшкодування витрат на правничу допомогу та можливість зменшення розміру таких виплат за обґрунтованим клопотанням іншої сторони.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. позивач надав копію договору про надання професійної правничої допомоги від 18.07.2024 б/н, платіжну інструкцію №103 від 15.04.2025.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18, від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц.
Суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, враховуючи, що вказана справа є типовою та незначної складності, є визначення вартості послуг адвоката в частині складання позовної заяви у сумі 3000,00 грн. 
Аналогічні висновки щодо необхідності застосування критеріїв співмірності при оцінці наданих адвокатом послуг викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №200/14113/18-а.
З огляду не те, що позовні вимоги задоволені повністю, судовий збір, понесений позивачем за подання адміністративного позову до суду в розмірі 6056,00 грн підлягає стягненню з Південно-Східної митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автономі» (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 107А; ЄДРПОУ 45276115) до Південно-Східної митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22; ЄДРПОУ 43971371) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці № UA110130/2025/000146/1 від 10.04.2025.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці №UA110130/2025/000257 від 10.04.2025.
Стягнути з Південно-Східної митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22; ЄДРПОУ 43971371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автономі» (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 107А; ЄДРПОУ 45276115) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056 ( шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 ( три тисячі) грн. 00 коп. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складений 11.12.2025.

Суддя О.В. Царікова