УХВАЛА
 
01 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 405/2987/20
провадження № 61-2108 св 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., розглянувши на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області про стягнення інфляційних витрат, 3-х % річних та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником   ОСОБА_2 , на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 січня 2023 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.          ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області інфляційні витрати в сумі 88 803,37 грн, 3-х % річних в сумі 36 630,49 грн та стягнути у відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн з кожного відповідача.
 
2.         Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь        ОСОБА_1 три проценти річних у розмірі 36 630,49 грн, інфляційні витрати у розмірі 88 803,37 грн, а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
3.         Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11 січня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 грудня 2021 року.
 
4.         У лютому 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , подана його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 січня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
5.         Обґрунтовуючи касаційну скаргу, заявник вказує на те, що суд апеляційної інстанції вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження позбавив заявника права на апеляційне оскарження судового рішення через порушення судом першої інстанції норм ЦПК України, оскільки повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції був отриманий заявником лише 02 січня 2023 року, що виключає порушення ним строків звернення з апеляційною скаргою.
 
6.         Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2023 року суддею-доповідачем для розгляду справи № 405/2987/20 визначений Пророк В. В. , судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_5, Петров Є. В .
 
7.         Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року на підставі повідомлення судді Пророка В. В. призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку із увільненням від роботи судді ОСОБА_5 наперіод мобілізації до Збройних Сил України в Сили територіальної оборони.
 
8.         Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2023 року суддею-доповідачем для розгляду справи № 405/2987/20 визначений Пророк В. В. , судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.,
 
9.         Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В. ухвалою від 04 квітня 2023 року відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи з Ленінського районного суду міста Кіровограда. Звільнив  ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
10.      Відкриваючи касаційне провадження у малозначній справі,Верховний Суд ураховував посилання заявника про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо можливості застосування судом преклюзивного річного строку на оскарження судового рішення у разі, якщо повний текст оскаржуваного судового рішення у зазначений строк не був виготовлений судом.
 
11.      13 березня 2023 року справа № 405/2987/20 надійшла до Верховного Суду.
 
12.      Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2025 року на підставі службової записки судді Пророка В. В. призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
 
13.      Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2025 року суддею-доповідачем, для розгляду справи № 405/2987/20, визначений Пророк В. В., судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_5, Петров Є. В.
 
14.      Під час підготовки справи до розгляду з`ясовано, що заявник не був обмежений у праві доступу до правосуддя, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачу та його представнику було відомо про розгляд справи, а апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення, отже відсутнє фундаментальне значення справи для формування єдиної правозастосовчої практики, а відтак касаційне провадження у цій справі відкрите Верховним Судом помилково та підлягає закриттю з огляду на таке.
 
15.      Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
16.      Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
17.      Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
18.      Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).
 
19.      Оскільки ціна позову у цій справі становить 225 433,86 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн), судові рішення в зазначеній справі не підлягають касаційному оскарженню у силу вимог закону.
 
20.      Касаційна скарга містить посилання на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
21.      Перевіривши зазначені доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що наведені заявником обґрунтування не підтвердилися за результатом вивчення матеріалів справи, що не дає достатніх підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
22.      Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що заявник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.
 
23.      Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено. Сама лише вказівка на зазначені винятки без належного обґрунтування та підтвердження належними доказами зазначених обставин, не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.
 
24.      Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
 
25.      У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
26.      Оскарження в суді касаційної інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.
 
27.      Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
28.      Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
29.      При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
30.      Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
31.      Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
32.      Так в скороченому рішенні Ленінського районного суд м. Кіровограда від 21 грудня 2021 року було зазначено, що повне судове рішення буде складене 31 грудня 2021 року. В повному рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда 21 грудня 2021 року, зазначено що воно складене 31 грудня 2021 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 03 січня 2023 року. Матеріали справи не містять доказів того, що касатор протягом року після дати складення повного рішення звертався до суду за отриманням його копії в будь-який спосіб. Разом з тим частина друга статті 358 ЦПК України виключає можливість відкриття апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, навіть у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження через несвоєчасне направлення учаснику справи повного тексту судового рішення.
 
33.      З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 січня 2023 року, підлягає закриттю.
 
Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394, 396 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
1.         Закрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області про стягнення інфляційних витрат, 3-х % річних та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою його представником    ОСОБА_2 , на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 січня 2023 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                /підпис/                        В. В. Пророк

 
                                                         /підпис/                        А. А. Калараш

 
                                                         /підпис/                        Є. В. Петров