Справа № 489/9692/25 
Провадження № 3/489/124/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
06 січня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий, 
за ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21.11.2025 о 22 год 00 хв, перебуваючи за місцем проживання, умисно вчинив дії психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки та штовхання, чим завдав шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, таким чином вчинив домашнє насильство.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як домашнє насильство, тобто умисне вчинення діянь (дій) фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за вказаною в протоколі адресою місця проживання, розміщенням оголошення на сайті судової влади. Також вказану особу додатково повідомлено на вказаний в протоколі номер телефону шляхом направлення СМС повідомлення.
Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.
Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, до суду повернулась не врученою повістка про виклик до суду ОСОБА_1 на 06.01.2026, надіслана за вказаною в протоколі адресою місця проживання останнього з відміткою пошти "адресат відсутній".
Матеріали справи не містять клопотання про відкладення розгляду справи із зазначення поважних причин неможливості явки у судове засідання ОСОБА_1 . 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 201798 від 21.11.2025 складений у присутності ОСОБА_1 , з його текстом він ознайомлений, копію отримав. Отже, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було відомо про існування судового провадження відносно неї, проте вона не вжила належних дій, щоб дізнатись про стан провадження, зокрема не з`явився до суду для отримання судової повістки.
З огляду на викладене, вважаю за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, суддя дійшов наступних висновків.
Частиною 1 статті 1732 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вивчивши всі обставини справи, вважаю, що наявність події і винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП підтверджується зібраною, дослідженою у суді сукупністю доказів, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №201798 від 21.11.2025, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, а саме: місце дата та час вчинення, спосіб (образи, штовхання), наслідки (шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої);
- заявою потерпілої ОСОБА_2 від 21.11.2025, у якій вона просить прийняти міри до її сина ОСОБА_1 , який вчиняв відносно неї домашнє насильство фізичного характеру, що проявлялось у завданні їй стусанів, штовханні, обливанні сольвентом, в ході конфлікту виражався нецензурно;
- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 21.11.2025, у яких вона зазначила, що прийшла з роботи за адресою: АДРЕСА_1 , приготувала вечерю, почався конфлікт, її син почав її ображати й застосовувати рукоприкладство через те, що вона зробила йому зауваження з приводу того, що він приносить в квартиру речі, які не обговорювали;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.11.2025, у яких він зазначив, що 21.11.2025 близько 18:00 мати прийшла до дому у стані алкогольного сп`яніння і почався скандал, після чого відбулась бійка та він викликав поліцію;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.11.2025 ОСОБА_1 , згідно якої визначено його рівень небезпеки як низький, також зазначено, що кривдник раніше вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо постраждалої особи та що поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи;
- копією термінового заборонного припису серії АА №031884;
- відео-файл з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, за змістом якого, зафіксовано процес складання адміністративного протоколу поліцейським відносно ОСОБА_1 , відібрання заяв та пояснень у ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , які відповідають наданим письмовим поясненням вказаних осіб.
Оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП. 
Згідно ст. 33 КУпАП при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суддя під час накладення стягнення відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки та ступінь вини правопорушника, та вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 241 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 241 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Крім того, відповідно до ст. 391 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».
За змістом п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону програма для кривдника - це комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству віднесено й направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Згідно ч. ч. 3, 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» виконання програм для кривдників стосовно дітей-кривдників здійснюється з урахуванням вікових та психологічних особливостей дітей. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходу впливу, враховуючи відсутність даних про критичне сприйняття правопорушником своєї поведінки, враховуючи дії ОСОБА_1 , якими він вчинив психологічне та фізичне насильство над потерпілою, з метою припинення вчинення ним домашнього насильства надалі, зміни його поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, суддя вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення останнього в порядку ст. 391 КУпАП на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Стаття 401 КУпАП передбачає, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Види адміністративних стягнень визначено ст. 24 КУпАП і до їх числа не належать заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх, які визначено ст. 241 КУпАП, тому у цьому випадку судовий збір з правопорушника не стягується.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 1732, ст. ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу, передбачений ст. 241 КУпАП, у виді попередження.
Направити  ОСОБА_1  до Миколаївської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.
Попередити  ОСОБА_1  про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.
Копію постанови у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити до Миколаївської міської ради для забезпечення виконання програми для кривдників. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя    Г.Ю. Валігурський