Справа № 602/952/25
Провадження № 2-а/602/4/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" січня 2026 р.        м. Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участі: 
секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Радосюк О.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
До Лановецького районного суду Тернопільської області за допомогою підсистеми «Електронний cуд» звернулася адвокат Радосюк О.І., в інтересах свого довірителя ОСОБА_1 , з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі по тексту - ГУНП або відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови ГБВ №421625 по справі про адміністративне правопорушення від 24.09.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. 
Позивач вважає, що вказана постанова винесена незаконно, необґрунтовано за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Зазначена постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки у ній не зазначено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що свідчить про формальне прийняття посадовою особою постанови, без урахування всіх обставин справи.
Стверджує, що позивач не мав наміру викликати поліцію, а лише хотів довести до відома керівництва факт бездіяльності працівників поліції щодо розшуку його односельчанина та сусіда, який ухиляється від явки до територіального центру комплектування для проходження медогляду, уточнення облікових даних і перебуває у розшуку. Зазначає, що позивач, перейшовши з сайту ГКНП в Тернопільській області за посиланням у Вайбер-групу, розмістив там інформацію про бездіяльність працівників поліції та про те, що працівники поліції неналежно виконують свої обов`язки і часто за їхньої участі та з їх вини в Україні трапляються ДТП з летальними наслідками. Однак таке повідомлення містило загальну інформацію по Україні і не стосувалося якогось окремого випадку, свідком якого він був чи міг бути та не передбачало виклик поліції, оскільки було подане у формі звернення і містило в собі лише оціночні судження позивача. 
Просить спірну постанову скасувати і закрити провадження у справі.
Разом з тим, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Тернопільській області на його користь сплачений судовий збір.
Представник відповідача у встановлений судом строк подав відзив на позов, згідно з яким позов не визнає. Зазначає, що факт здійсненого позивачем правопорушення підтверджується матеріалами справи, які долучені до відзиву та відео з нагрудної боді-камери поліцейського. Вважає, що поліцейським зроблено правильний висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови. Просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.
Одночасно представник відповідача просить викликати свідка ПОГ ВП №1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 08.10.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, яку представником позивача виконано в повному обсязі.
Ухвалою суду від 14.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи, з урахуванням положень параграфу 2 глави 11 КАС України. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.10.2025.
Судове засідання 24 жовтня 2025 року не відбулося через тимчасову непрацездатність головуючого судді у зв`язку з хворобою. Призначене судове засідання з розгляду справи по суті на 20.11.2025.
У судовому засіданні 20.11.2025 оголошено перерву до 04.12.2025 у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача про виклик свідка.
Ухвалою суду від 04.12.2025 розгляд адміністративної справи за клопотанням представника позивача відкладено на 08.01.2026.
У судове засідання ПОГ ВП №1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції Пасєка С.Б., викликаний як свідок, не з`явився. У телефонному режимі повідомив суд, що не може прибути у судове засідання у зв`язку із зайнятістю по службі (перебування в наряді). 
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із зайнятістю по службі.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив фактичні обставини справи, відповідні спірні правовідносини і дійшов наступних висновків.
Так, суд установив, що 24.09.2025 ПОГ ВП №1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Пасєка С.Б. була складена постанова ГБВ №421625 по справі про адміністративне правопорушення від 24.09.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. (далі у тексті – оскаржувана постанова або спірна постанова).
В оскаржуваній постанові зазначено, що 30.08.2025 о 16 год. 32 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою с. Нападівка, вул. Набережна, 17 Кременецького району Тернопільської області здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме працівників поліції направивши на «Вайбер» лінію 102 та повідомив неправдиву інформацію про подію, якої не було.
До відзиву представником відповідача долучено знімки екрану службового мобільного телефону зі спілкуванням ОСОБА_1 з оператором спеціальної лінії «102» у месенджері «Вайбер», яке відбулася 30.08.2025 і яке, на думку представника відповідача, свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Зі змісту зазначеного спілкування убачається, що ОСОБА_1 за допомогою месенджера «Вайбер» надіслав на робочий телефон спеціальної лінії «102» повідомлення зі сторінки «Новий погляд» у соціальній мережі Facebook, датоване 29 серпня, із заголовком «Страшна ДТП: автомобіль просто перекинувся серед дороги, загинув поліцейський». Під заголовком міститься фото, на якому зображено: службовий поліцейський автомобіль марки «Mitsubishi», що лежить перекинутий на даху на міській вулиці посеред щільної міської забудови; місце події огороджено спеціальною стрічкою, поряд стоїть карета невідкладної швидкої допомоги та поліцейський автомобіль, на місці події присутні працівники поліції у форменному одязі.
Окрім того, ОСОБА_1 надіслав на цей же номер телефону повідомлення, яке містить активне гіперпосилання на допис у соціальній мережі Facebook, а також повідомлення з пропозицією почитати коментарі, висловленою із застосуванням ненормативної лексики.
Після цього оператор спеціальної лінії «102» у період часу з 16:10 год. до 19:49 год, намагався з`ясувати у позивача: чи потрібна йому допомога поліції? чи хоче він повідомити про факт ДТП? де саме і коли мала місце ДТП з потерпілими? На що ОСОБА_1 відповідав загальними фразами із застосуванням ненормативної лексики, уникаючи прямих відповідей на запитання.
Позивач у судовому засіданні 20.11.2025 пояснив, що він упродовж серпня цього року неодноразово викликав поліцію, щоб вони мобілізували його сусіда, який є військовозобов`язаним і, наскільки відомо позивачу, перебуває у розшуку як такий що ухиляється від явки в ТЦК, і з яким у позивача склалися неприязні відносини через те, що сусід насміхався з військових, котрі зараз на фронті. Оскільки поліцейські на його виклики або не виїжджали, або виїжджали із запізненням, то позивач став писати скарги в ГУНП в Тернопільській області, в т.ч. за допомогою месенджера «Вайбер» на номер телефону, який вказаний на офіційному сайті ГУНП в мережі Інтернет. Однак на сайті нічого не було вказано про те, що це спеціальна лінія «102». Якби він знав, що це лінія «102», то не писав би туди, бо знає, що в операторів лінії «102» дуже багато роботи і вона дуже відповідальна. Позивач думав, що це зазначено номер для звернень і пропозицій громадян. Він кілька разів писав на цей номер, але жодної відповіді на свої скарги не отримав. Обурившись цим фактом, позивач надіслав на цей номер посилання на сторінку у соціальній мережі Facebook, де повідомлялося про ДТП за участю поліцейських, яка мала місце у м. Києві. Це він зробив для того, щоб привернути увагу обласного керівництва поліції до тих негативних коментарів, які були на сторінці Facebook під цим повідомленням, і які, на думку позивача, свідчать про низьку довіру громадян до органів поліції. Жодних неправдивих повідомлень про ДТП, яка ніби то сталася в районі с. Нападівка, де він проживає, позивач не робив і не мав наміру їх робити. Окрім того, зазначив, що працівники поліції, ні 30.08.2025, ні наступного дня, до нього додому не приходили і не телефонували з приводу з`ясування обставин ДТП, про яку він ніби то повідомив. 
Предметом позову у цій адміністративній справі є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень (поліцейського) щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції, серед іншого, розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку (зокрема, стаття 183). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Стаття 183 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Оцінюючи правомірність рішення відповідача в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, суд зазначає, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.
Диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. 
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби або свідомо допускає, що такий виїзд буде мати місце.
Тобто, не будь-яке повідомлення особи органу поліції може бути кваліфіковане за ст. 183 КУпАП, а лише те, яке, по-перше є завідомо неправдивим, по-друге спрямованим на безпідставне реагування і виїзд поліцейських.
З`ясування, серед іншого, тих обставин чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні, є обов`язком органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, про що прямо вказано у ст. 280 КУпАП. 
Як слідує зі спірної постанови позивачу ставиться у провину завідомо неправдивий виклик працівників поліції шляхом повідомлення через «Вайбер» лінію «102» неправдивої інформації про подію, якої не було.
Суд не погоджується з висновками посадової особи, викладеними в оскаржуваній постанові, з наступних міркувань.
Зі змісту відзиву убачається, що підставою для висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП стала переписка останнього з оператором спеціальної лінії 102, яка мала місце 30.08.2025 у месенджері «Вайбер».
Дослідивши роздруківку зазначеної переписки, яка міститься у матеріалах справи, суд констатує, що у ній не міститься прохання позивача про виклик працівників поліції або неправдивого повідомлення про подію, якої не було.
Так, позивач переслав на службовий номер поліції гіперпосилання на сторінку користувача «Новий погляд» у соціальній мережі Facebook, де повідомлялося про реальну ДТП, що мала місце 29 серпня, близько 9:10 у Києві на перехресті вулиць Івана Федорова та вулиці Каземира Малевича, за участю працівників поліції, які рухалися на службовому автомобілі.
Перейшовши за цим гіперпосиланням та витративши кілька хвилин часу, можна прочитати це повідомлення та впевнитися у тому, що це реальна подія, яка мала місце.
Інформація про згадану вище подію була розміщена 29.08.2025 і в інших інтернет-ЗМІ, де вона міститься у відкритому доступі в мережі Інтернет і на момент розгляду цієї справи (https://24tv.ua/dtp-za-uchasti-politsiyi-kiyevi-29-serpnya-2025-zaginuv-pravoohoronets_n2903642 або https://lb.ua/kyiv/2025/08/29/693624_kiievi_trapilasya_smertelna_dtp.html, до прикладу).
При цьому, позивач не вказував у своїх повідомленнях про те, що ця подія сталася не 29.08.2025, а того дня, коли відбувалася ця переписка, тобто 30.08.2025, чи що вона мала місце у селі Нападівка Кременецького району чи його околицях.
Більше того, зі світлини, яка розміщена на цій сторінці, і яку позивач переслав на службовий номер працівника лінії «102» убачається, що зображена на ній обстановка на місці події (проїзна частина з широкими пішохідними тротуарами, оточена багатоповерховою щільною забудовою міського типу) явно не відповідає обстановці сільського населеного пункту чи його околицям. Окрім того, на світлині зображені: ще один поліцейський автомобіль та карета швидкої медичної допомоги, які під`їхали до місця події; поліцейські у форменному одязі, які стоять біля перекинутого службового автомобіля; місце події огороджено спеціальною стрічкою.
Тобто, зазначена світлина не дає жодної підстави вважати, що на ній зображена невідома до цього часу органам поліції подія, яка ймовірно могла статися в районі села Нападівка Кременецького району Тернопільської області, і на яку потрібно реагувати.
Натомість, оператор лінії «102», як убачається з дослідженої копії рапорта помічника чергового відділення поліції, приблизно через 20 хв після того як позивач поширив цю світлину у месенджері «Вайбер», надіслав відповідне повідомлення до ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області для реагування, у зв`язку з чим в с. Нападівка Кременецького району Тернопільської області виїхала СОГ для огляду територій зазначеного населеного пункту.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню органом (посадовою особою) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі обставини орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі доказів у справі про адміністративне правопорушення, перелічених у ст. 251 КУпАП.
Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Зазначена вище правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема від 29.04.2020 у справі №161/5372/17, від 29.04.2020 у справі №211/4667/16-а(2-а/211/26/17), від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а.
У цій справі суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова зазначеним вимогам не відповідає, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 вчинив завідомо неправдивий виклик працівників поліції шляхом повідомлення через «Вайбер» лінію «102» неправдивої інформації про подію, якої не було, у цій постанові не наведено. 
Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, беззаперечних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідачем надано не було і матеріали справи їх не містять.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, є недоведеним.
Суд зауважує, що у вищеописаних діях ОСОБА_1 убачаються ознаки дрібного хуліганства, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з огляду на те, що у своїй переписці з оператором лінії «102» він неодноразово вживав нецензурну лайку, що за певних обставин може бути кваліфіковано як порушення громадського порядку.
Разом з тим, предметом позову у цій справі є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень (поліцейського) щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за ст. 183 КУпАП.
Відтак, суд дійшов висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам закону, її необгрунтованість та є підставою для її скасування.
Отже, з урахуванням викладеного вище суд вважає, що рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято суб`єктом владних повноважень (поліцейським) з недотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України (п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України) у зв`язку з чим були порушені права та інтереси позивача. 
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Зважаючи на встановлені судом обставини, оспорювану постанову, яка не відповідає вимогам закону, слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП – закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605 грн 60 коп., що підтверджується квитанцією від 03.10.2025, копія якої міститься у матеріалах справи. 
Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору по справі. 
Керуючись статтями 2, 77, 241-243, 246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
у х в а л и в :
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.
2. Постанову ГБВ №421625 по справі про адміністративне правопорушення від 24.09.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн - скасувати.
3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП – закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження - вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001, код ЄДР 40108720.
Суддя:	  	В.  А.  Наумчук