У Х В А Л А
23 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 127/36273/24
провадження № 61-14447ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко Володимир Борисович про визнання недійсним договору купівлі-продажу,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі -продажу. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2025 року, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року, відмовлено в задоволенні позову. 
03 серпня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявнику, на підставі частини другої статті 393 ЦПК України, оскільки заявник не виконала повністю вимоги ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2025 року.
11 листопада 2025 року ОСОБА_1 вдруге подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2025 року визнано наведені в клопотанні ОСОБА_1 підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2025 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 рокунеповажними, відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та залишено її касаційну скаргу без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме надати заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку, надати відповідні докази та сплатити судовий збір.
Заявника попереджено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо зазначення підстав поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення або якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо форми та змісту касаційної скарги, - касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.
На виконання вимог вказаної ухвали заявник подала заяву про усунення недоліків, до якої долучила квитанції про сплату судового збору, а також в обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень зазначає, що 01 липня 2025 року вона уклала договір з адвокатом Олійником А. М. про надання правничої допомоги, відповідно до якого останній представляв її інтереси в апеляційному суді та готував процесуальні документи, на підтвердження вказаного надає копію вказаного договору №01/07. Заявник вказує, що не маючи юридичної освіти, практичних знань з написання процесуальних документів та будучи не обізнаною з особливостями касаційного оскарження судових рішень, повністю довіряла своєму представнику та не мала сумнівів в його компетентності. Крім цього, вказує, що не могла підтримувати зв`язок з представником через перебування на лікарняних у період з 12 вересня 2025 року по 16 вересня 2025 року, а також у період з 16 вересня 2025 року по 19 вересня 2025 року, що підтверджується інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров`я. 
Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги, яка була подана вперше 15 вересня 2025 року, відбулося із причин, які повністю залежали від заявника, що позбавляє суд можливості оцінювати такі причини пропуску строку відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року в справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23).
Водночас з інформації з автоматизованої системи документообігу Верховного Суду встановлено, що ухвалу Верховного Суду від 15 вересня 2025 року заявник отримав засобами поштового зв`язку 24 жовтня 2025 року, що підтверджується зворотнім повідомленням.
Посилання заявника на перебування останньої на лікарняномуу період з 12 вересня 2025 року по 16 вересня 2025 року, а також у період з 16 вересня 2025 року по 19 вересня 2025 року є безпідставними, оскільки матеріалами касаційного провадження підтверджено, що заявник отримала особисто засобами поштового зв`язку ухвалу від 15 вересня 2025 року про повернення її касаційної скарги 24 жовтня 2025 року, тобто в період коли остання вже не перебувала на лікарняному та мала можливість в розумний строк подати виправлену касаційну скаргу.
Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що заявник подавала касаційну скаргу вперше та вдруге особисто, без зазначення адвоката Олійника А. М., який представляє її інтереси, на підставі договору від 01 липня 2025 року.
З огляду на вищевказане, заявник не надала доказів пришвидшення звернення з касаційною скаргою вдруге з 24 жовтня 2025 року до 11 листопада 2025 року. Причин пропуску строку для звернення з касаційною скаргою в цей проміжок часу - не наведено.
Отже, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить доказів наявності об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, й не могли бути усунуті заявником.
Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 вказала, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально в кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і таких, що не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судових рішень, що набрали законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини зазначив (далі - ЄСПЛ), що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року в справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).
ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 квітня 2021 року в справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), який є обов`язковим для застосування судами, процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.
Водночас неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:
- повернення судом апеляційної інстанції скарги - в разі неусунення недоліків щодо її форми та змісту, визначених у статті 296 КАС України (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України), при цьому скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;
- відмова судом апеляційної інстанції в відкритті апеляційного провадження - в разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункти 3, 4 частини першої статті 299 КАС України).
На переконання Великої Палати Верховного Суду, до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, окрім цього, має інші недоліки і такі недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунено, зокрема, не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для поновлення строку, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.
Такий висновок застосовний і при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження.
15 грудня 2017 року набули чинності КАС України, ЦПК України та Господарський процесуальний кодекс України, які в основному є уніфікованими.
Так, підстави повернення апеляційної скарги в КАС України та ЦПК України є аналогічними, а підстави повернення касаційної скарги такі ж, як підстави повернення апеляційної скарги.
Так само є уніфікованими і підстави відмови в відкритті апеляційного провадження у КАС України та ЦПК України.
Тому при вирішенні питання про долю касаційної скарги, яка подана з порушенням строку на касаційне оскарження, необхідно враховувати, що абзац 2 частини третьої статті 393 ЦПК України у контексті пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України передбачає необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки виключає можливість відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для поновлення строку подання касаційної скарги.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє в відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними. 
За таких обставин касаційний суд зобов`язаний відмовити в відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко Володимир Борисович про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська