ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/96/26 Справа № 692/1626/25 Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 	Головуючий у І інстанції ЧЕПУРНИЙ О. П. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 січня 2026 року м. Черкаси 

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Гудзя О.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Гудзя О.С. на постанову Драбівського райсуду Черкаської обл. від 26.11.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лев-
ченкове Черкаської обл., громадянина Укра-
їни, пенсіонера, проживає 

АДРЕСА_1 , 
визнано винним та притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 173? КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. та в порядку ст. 391 КУпАП направлено до КЗ «ЦНСП» Драбівської селищної ради Черкаської обл. для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на 3 місяці, - 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до постанови суду, 24.10.2025 о 9:30 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно рідного брата ОСОБА_2 , що полягало в образах нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю останнього, чим скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 2 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Гудзь О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що протокол про адмінправопорушення обмежується загальними фразами, відомостей про завдану шкоду не містить. Між братами на ґрунті неприязних відносин відбуваються постійні сварки. Свідок ОСОБА_3 пояснювала, що ОСОБА_1 негативно ставиться до потерпілого, дошкуляє йому розмовами незрозумілого характеру, здійснює психологічний тиск, при цьому в той день образ вона не чула, в той день саме вона викликала поліцію. 
Звертає увагу суду, що насильство (передусім психологічне) є відмінним від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають в кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку стосунків. Самі по собі нецензурні висловлювання не формують собою домашнього насильства та утворюють склад адмінправопорушення лише у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.
За викладених в протоколі про адмінправопорушення обставин домашнього насильства, пояснень потерпілого та свідка неможливо зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, оскільки не зазначено про характер вчиненого психологічного насильства стосовно брата, настання наслідків у виді завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілого. Протокол про адмінправопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені іншими доказами.
Нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між рідними братами, за відсутності доказів підтвердження завдання шкоди психічному та фізичному потерпілого не охоплюються складом адмінправопорушення за ч. 1 ст. 1732КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 про дату і час судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення у мобільний додаток Viber, яке він отримав на зазначений в апеляційній скарзі номер мобільного телефону, крім того інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляє адвокат Гудзь О.С., тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши захисника Гудзя О.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків. 

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254-256 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173? КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого настає адмінвідповідальність.
Під домашнє насильство, зокрема і психологічного характеру, яке утворює склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173? КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Самі по собі нецензурні висловлювання, образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адмінправопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи і викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених у диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Разом з тим, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно ст. 10 КУпАП, адмінправопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 1732 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ВАД № 472277 від 24.10.2025 р., який складено уповноваженою посадовою особою та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні, він був досліджений судом першої інстанції.
Суд встановив, що 24.10.2025 р. о 9:30 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив психологічне домашнє насильство відносно рідного брата ОСОБА_2 , що полягало в образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого завдано шкоди психічному здоров`ю останнього. 
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо правопорушника у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права - є необґрунтованими та спростовуються даними дослідженими та наведеними в постанові суду доказами.
Аналізом матеріалів справи встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
При накладенні адмінстягнення суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та призначив адміністративне стягнення в межах санкції статті, та одночасно правильно вирішив питання про направлення ОСОБА_1 , на підставі ст. 391 КУпАП, до відповідного органу на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевим судом повно та всебічно досліджені матеріали справи та правильно встановлені фактичні обставини справи.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по адміністративній справі.
Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. 
Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Постанову Драбівського райсуду Черкаської обл. від 26.11.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП, на підставі ст. 391 КУпАП направлено до КЗ «ЦНСП» Драбівської селищної ради Черкаської обл. для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на 3 місяці, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гудзя О.С. - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя    Белах А.В.