ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/528/26 Справа № 204/12050/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Безрук Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 лютого 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника Пасічника Т.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чечелівського районного суду м.Дніпра від 23 грудня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
за участю:
захисника — Пасічника Т.В.,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Чечелівського районного суду м.Дніпра від 23 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що 29 жовтня 2025 року о 13:30 по вул. Дзеркальна біля будинку 18Д у м. Дніпро ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mersedes-Benz C 180», державний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на 1 рік постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2025; притягався до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП згідно постанови серії ЕНА 5354993 від 31.07.2025. Порушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Пасічник Т.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, та підлягає скасуванню.
Зазначає, що матеріали справи не містять доказів позбавлення права керування ОСОБА_1 . У протоколі ЕПР1 № 497380 від 29.10.2025 вказано, що підставою позбавлення права керування є рішення Софіївського райсуду Дніпропетровської області від 16.04.2025, однак, копії вказаної постанови, відомостей про набрання нею законної сили, тощо, матеріали справи не містять. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять підтверджуючих даних, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його було зупинено. При цьому, ОСОБА_1 керував транспортним засобом тільки на вимогу працівників поліції. Відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» викладно чіткий перелік підстав зупинення працівниками поліції транспортних засобів. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які свідчать про наявність підстав для зупинення працівниками поліції транспортного засобу, руху транспортного засобу, доказів керування. Із матеріалів справи також не вбачається, що хто-небудь допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було б зупинити. У зв`язку з цим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати, а всі складені відносно нього процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Щодо рапорту поліцейського, то інспектор УПП є зацікавленою особою у даній справі, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин справи. Отже вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена.
Будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи думку захисника Пасічника Т.В., який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає можливим провести апеляційний розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП.
В судовому засіданні захисник підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані та висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.
Згідно вимог пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Так, частиною 2 та 4 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року N 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)».
Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.
Суд, першої інстанції на підтвердження вини ОСОБА_1 послався на:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 497380 від 29.10.2025 року;
- рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого під час патрулювання було зупинено транспортний засіб «Mersedes-Benz C 180», державний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Під час перевірки документів водія було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік відповідно до постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2025 та вчинив правопорушення повторно протягом року. Притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 31.07.2025 відповідно до постанови серії ЕНА № 5354993. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП;
- постанову серії ЕНА № 5354993 від 31.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом. Будучи позбавленим права керування;
- екзаменаційну картку водія, згідно якої 05.-1.2022 ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;
- відеозапис з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого встановлено, що автомобіль стоїть посеред дороги, біля передньої двері автомобіля стоїть ОСОБА_1 , який на питання працівника поліції відповів, що посвідчення водія не має, коли працівник поліції попросив у водія документи, а саме паспорт. У зв`язку з тим, що водій пояснив, що посвідчення водія не має, ОСОБА_1 (час відео 01:52) сів в автомобіль, завів двигун та поїхав з місця зупинки. Через деякий час (час відео 02:54) зафіксована зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .
Наявність постанови серії ЕНА № 5354993 від 31.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП свідчить про те, що останній притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та в подальшому повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Таким чином, висновок викладений у постанові суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Щодо заперечень в частині недоведеності матеріалами справи факту позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, суд такі заперечення відхиляє, оскільки відповідно до матеріалів справи, а саме зі змісту постанови від 31.07.2025 серії ЕНА № 5354993, яка завірена старшим інспектором з О/Д відділу АП УПП в Дніпропетровській області ДПП Слабенко В., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за керування ОСОБА_1 31.07.2025 о 00:48 по вул. Незалежності. 9, транспортним засобом «Mersedes-Benz C 180», державний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом.
З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що ОСОБА_1 під час його зупинки та з`ясування обставин щодо керування транспортним засобом повторно протягом року, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оголошення поліцейським даних про те, що зазначене правопорушення вчинене ним повторно, протягом року, не висловлював будь-яких зауважень чи заперечень щодо встановлених патрульними поліції обставин порушення ним п. 2.1а ПДР України, а також сам підтвердив що посвідчення водія не має.
Захисником не надано доказів на підтвердження оскарження або ж скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5354993 від 31.07.2025 року. Викладе у своїй сукупності судом приймається, як належне підтвердження позбавлення водія права керування транспортними засобами, а також як належний доказ на підтвердження повторності вчинення правопорушення.
Щодо відсутності у матеріалах справи доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також керування ним транспортним засобом на вимогу поліцейських, то вказані заперечення не відповідають та повністю спростовано дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, з якого встановлено безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому не дивлячись на відсутність на початку відеозапису безпосереднього керування водієм транспортним засобом про керування ним транспортним засобом суд робить висновок виходячи з того, що ОСОБА_1 перебував біля передньої водійської двері автомобіля, який стояв посеред дороги, на місці був один, в автомобілі нікого не було, в руках у ОСОБА_1 були ключі від автомобіля. Під час спілкування з поліцейськими водій повідомив, що не має посвідчення водія, а після вимоги поліцейського пред`явити документи, а саме паспорт, ОСОБА_1 сів в машину, завів двигун та поїхав з місця. Отже, дослідженим відеозаписом повністю спростовано посилання сторони захисту про відсутність підтвердження водієм факту керування транспортним засобом, а також посилання на те, що ОСОБА_1 керував автомобілем на вимогу працівника поліції.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд зауважує, що поза розумним сумнівом, в діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а така процесуальна позиція сторони захисту, з урахуванням усіх доказів, що долучені до матеріалів цієї справи, розцінюється судом як обраний спосіб захисту та уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
Тобто, наявність не скасованої постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5354993 від 31.07.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП свідчить про те, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто визнав останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин, стороною захисту не надано доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, не містять їх і матеріали справи.
Переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.
Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу захисника Пасічника Тараса Валерійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
Постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 23 грудня 2025 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -  залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду        О.Ю. Іванченко