Справа № 933/589/25
Провадження № 2/638/3275/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді   Цвірюка Д.В., 
за участю секретаря  Рудської В.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №3151500224 від 23.02.2024 року у розмірі 26 960,50 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання грошових коштів у позику №3151500224. За умовами договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 3500,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , а позичальник - повернути її у погоджений строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Договором передбачено строк його дії 360 днів, дату надання кредиту: 23.02.2024 року або наступний за ним календарний день; тип процентної ставки - фіксована; стандартну процентну ставку, що становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3500,00 грн. Однак, відповідач умови договору не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 26 960,50 грн, з яких 3500 грн - за тілом кредиту, 23 460,50 грн - за процентами.
Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що кредитний договір від 23.02.2024 року з ТОВ «Іннова Фінанс» в електронному вигляді не укладала та не підписувала, крім того, жодних умов договору не погоджувала. Також зазначає, що нарахування процентів за ставкою 2,2% на день та за зниженою ставкою 1,3% на день суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року внесено зміни до ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Також вказує, що з 02.11.2024 року є дружиною військовослужбовця, та на підставі ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягає звільненню від нарахувань процентів за користування кредитом, а отже сума нарахованих процентів підлягає перерахуванню. Крім того, зазначає, що позивачем не надано суду доказів щодо перерахування коштів саме на її рахунок. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, згідно якої доводи відповідача вважає безпідставними з огляду на наступне. Так, щодо укладання кредитного договору зазначає, що інформаційно-комунікаційною системою Товариства було згенеровано типову форму кредитного договору, згенеровано оферту, що містила усі істотні умови та направлено відповідачу у особистий електронний кабінет 23.02.2024 року. Позичальник з використанням ІКС Товариства в особистому кабінеті перейшов до ознайомлення з офертою, яка містить паспорт споживчого кредиту та проект договору. Одночасно ІКС Товариства згенеровано одноразові ідентифікатори для підписання договору та оферти, які направлені на електронну пошту відповідача. Після ознайомлення з усіма істотними умовами відповідач надала згоду на укладення договору шляхом вводу одноразового ідентифікатора у відповідне поле та натиснула кнопку «підписати». Таким чином відповідач була ознайомлена з усіма умовами договору. При цьому договір про надання грошових коштів у позику № 3151500224 від 23.02.2024 р. укладений у повній відповідності з чинним законодавством, зокрема зі ст. 207 Цивільного кодексу України та Законом України «Про електронну комерцію». Щодо інших доводів відповідача зазначає, що вони є безпідставними та спростовуються наданими позивачем доказами до позовної заяви. Посилання відповідача на застосування пільг дружини військовослужбовця не підлягає задоволенню, оскільки пільги не звільняють від зобов`язань по кредиту, якщо договір укладено законно та кошти реально передані позичальнику. На підставі викладеного позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 02.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.
Ухвалою суду від 11.09.2025 року справу передано до Шевченківського районного суду міста Харкова за підсудністю.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 09.10.2025 року цивільну справу прийнято до провадження та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.
Ухвалою суду від 20.11.2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» інформацію щодо належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також підтвердження щодо зарахування 23.02.2024 року на платіжну картку НОМЕР_1 банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» коштів у сумі 3500 гривень від ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», ЄДРПОУ 35442539.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялась, причини неявки суду не повідомила.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 23 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №3151500224, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором hs06qr9kg.
Згідно п.п. 2.1.-2.5 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку, передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в т.ч через месенджери).
На умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3500,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів.
Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.
Додаток №1 до договору (графік платежів) також підписано ОСОБА_1 23 лютого 2024 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором hs06qr9kg.
Згідно п. 2.6.1 договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору. 
Пунктом 3.1. договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .
Такий же номер картки вказаний в анкеті клієнта ОСОБА_1 . Також анкета містить дані щодо її ПІБ, адреси реєстрації та проживання, РНОКПП, паспортні дані, дату народження, електронну адресу, суму і дату отримання кредиту, фінансовий номер телефону.
Крім того, 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 745651nzk підписала паспорт споживчого кредиту, в якому викладені аналогічні умови кредитування.
На підтвердження направлення ОСОБА_1 на електронну адресу   ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану в анкеті клієнта, одноразових ідентифікаторів «hs06qr9kg» та «745651nzk» для підписання Кредитного договору та Паспорта кредиту, ТОВ «Іннова Фінанс» надано скриншот з ІКС товариства.
У позовній заяві товариством наведений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , а саме: 3500,00 грн - за тілом кредиту, 23 460,50 грн - за процентами.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З договору № 3151500224, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Іннова Фінанс», вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Факт використання ОСОБА_1 одноразових ідентифікаторів «hs06qr9kg» та «745651nzk» для підписання договору підтверджується скриншотом з інформаційно-комунікаційної системи позивача, з якого вбачається направлення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача, що вказана в анкеті клієнта, зазначеного унікального одноразового ідентифікатора.
Отже, позивачем доведено факт укладення 23 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 договору надання грошових коштів у позику № 3151500224 в електронній формі.
Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Як вбачається із довідки про перерахування коштів, на яку посилався позивач як на підтвердження переказу коштів на рахунок відповідача, 23.02.2024 року ТОВ ФК «Контрактовий дім», за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс», здійснив переказ грошових коштів у розмірі 3500,00 грн на картку № НОМЕР_1 , ІД операції 1369930610.
Зазначені реквізити банківської карти (№ НОМЕР_1 ) вказані в анкеті клієнта ОСОБА_1 та співпадають із банківськими реквізитами картки, вказаними у договорі № 3151500224 від 23 лютого 2024 року.
Крім того, згідно наданої АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» інформації на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . По вказаному рахунку 23.02.2024 року було зарахування коштів на суму 3500 гривень.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази виконання позивачем умов договору про надання коштів у позику.
При цьому, відсутність виписки з рахунку ОСОБА_1 пов`язана з тим, що позивач ТОВ «Іннова Фінанс» не є банківською установою та не відкриває рахунки позичальникам, а лише переказує кошти на вже наявні банківські рахунки, тож не має доступу до даних про рух коштів по рахунку. З огляду на наявність доказів переказу відповідачу кредитних коштів відсутність виписки не свідчить про необґрунтованість позовних вимог.
Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачкою отриманих нею за вказаним договором грошових коштів в розмірі 3500,00 грн, тому зазначена сума тіла позики підлягає стягненню з останньої на користь позивача.
Що стосується поточної заборгованості за відсотками за користування грошовими коштами, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Матеріалами справи встановлено, що договір про надання грошових коштів у позику № 3151500224 від 23 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 містить узгоджені ними положення щодо встановлення розміру, порядку нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2,2 відсотка на день (п. 2.6.1).
Відповідач у відзиві на позовну заяву не погоджується з таким розрахунком процентів за користування кредитом, наводячи власний розрахунок - 3500*1%*360 днів = 12600 гривень. 
Однак суд не погоджується з таким розрахунком відповідача з огляду на наступне.
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення, зокрема, до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, пунктом 17 «;Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно).
Враховуючи, що договір про надання грошових коштів у позику укладено між сторонами 23 лютого 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то на спірні правовідносини поширюються вищезазначені обмеження щодо розміру процентної ставки.
З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що ТОВ «Іннова Фінанс» нараховано ОСОБА_1 заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом протягом 59 днів з 23.02.2024 року по 22.04.2024 року у розмірі 4543,00 грн за процентною ставкою 2,2% на день, з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року у розмірі 6247,50 грн. за процентною ставкою 1,5% на день, з 21.08.2024 року по 18.08.2025 року у розмірі 12 670 гривень за процентною ставкою 1% на день.
Таким чином позивач нараховував відсотки без порушення вимог закону Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, в статтях 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Особливий період відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24.02.2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на момент винесення рішення продовжує діяти.
Статтю 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було доповнено підп. 3 п. 4 ч. 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року № 1275-VІІ.
Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема, підп. 3 п. 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 07.04.2022 року зареєструвала шлюб зі ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_4 від 21.05.2025 року №5476, старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_4 з 02.11.2024 року по теперішній час.
Отже, починаючи з 02.11.2024 року на відповідача мають поширюватися пільги (не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом), передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Враховуючи вище наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 3500,00 грн. та відсотки за користування кредитними коштами, які нараховані за період з 23.02.2024 по 22.04.2024 року у розмірі 4543,00 грн. (3500*2,2%*59днів), з 23.04.2024 по 20.08.2024 у розмірі 6247,50 грн. (3500*1,5%*119днів), та з 21.08.2024 по 01.11.2024 у розмірі 2555,00 грн. (3500*1,0%*73дня), що в загальному розмірі становить 13 345,50 гривень заборгованості по відсоткам, та всього заборгованість становить 16 845,50 гривень.
При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи
Положеннями ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 133-141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №3151500224 від 23 лютого 2024 року у загальному розмірі 16 845 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень 50 копійок.
В іншій частині відмовити у задоволенні позовних вимог.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судовий збір у розмірі 1513 гривень 56 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», м.Київ, вул.Болсуновська, буд.8, код ЄДРПОУ 44127243;
відповідач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя:        Д.В.Цвірюк