Справа № 602/1150/25
Провадження № 2/602/149/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/
"04" лютого 2026 р.        м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, –
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі у тексті - ТОВ «ФК «ЄАПБ» або Товариство або позивач) через свого представника Канак М.С. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – позичальник або відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 07.09.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та ОСОБА_1 був укладений договір позики №73782664 у вигляді електронного документа. У подальшому права вимоги, які виникли за цим договором, були передані (відступлені) позикодавцем (кредитодавцем) позивачуна підставі договору факторингу. Всупереч умовам укладеного договору позики відповідач не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим він має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 11952,00 грн, з яких: 4000,00 грн – сума основного боргу, 400,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 6952,00 грн – сума заборгованості за пенею; 600,00 грн – комісія за надання позики, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, письмових заперечень проти позову не подав.
Ухвалою суду від 05.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13 січня 2026 року.
Ухвалою суду від 13.01.2026 розгляд цивільної справи відкладено на 04.02.2026.
Представник позивача в судове засідання не прибув, у позовній заяві проситьрозгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Ураховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явився у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідив та оцінив письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.
7 вересня 2024 року ОСОБА_1 дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підписав договір позики №73782664 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», Додаток №1 до цього договору - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також Паспорт споживчого кредиту, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями зазначених документів (а.с. 6-12).
Згідно з п.1 договору позики №73782664 від 07.09.2024 за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від сум позики та комісію за надання позики.
Станом на 07.09.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (код ЄДРПОУ 39861924) було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії щодо надання коштів та банківських металів у кредит, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ІК №146 від 20.10.2015 (а.с. 38) та убачається зі змісту інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з першим реченням частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ч. 3, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Таким чином, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідач уклали у письмовій формі у вигляді електронного документа Договір позики №73782664 від 07.09.2024, який суд, з огляду на його консенсуальний характер («позикодавець зобов`язується передати позичальнику…») на відміну від реального характеру договору позики, передбаченого ст. 1046 ЦК України («позикодавець передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти…»), а також вживання у його тексті та текстах додатків до нього термінології, притаманній договорам споживчого кредитування («денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом…», «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту…», «Паспорт споживчого кредиту»), незважаючи на його назву, розцінює цей договір за його змістом та правовою природою як кредитний договір, а саме договір споживчого кредитування (далі у тексті – Договір №73782664).
На підставі укладеного договору між сторонами виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування», інших актів цивільного законодавства.
Умовами укладеного Договору №73782664 передбачено: сума позики – 4000,00 грн, строк позики (строк договору) – 25 днів, процентна ставка в день – 0,4 % фіксована, комісія за надання позики від суми наданої позики – 15%, що у грошовому виразі складає 600,00 грн, дата надання позики – 07.09.2024, дата повернення позики (останній день) - 01.10.2024, денна процентна ставка – 1%.
Також умовами укладеного договору передбачена пеня в розмірі 2,7% в день.
Уклавши Договір №73782664, відповідач добровільно прийняв умови цього договору, погодився з ними і взяв на себе відповідні договірні зобов`язання.
Того ж 07.09.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання умов договору перерахувало на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу грошові кошти в сумі 4000,00 грн.
Про надання коштів у кредит свідчить довідка надавача платіжних послуг ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» за вих.№КД-000051559/ТНПП від 16.09.2025, згідно з якою надавач платіжних послуг підтвердив прийняття до виконання відповідної платіжної інструкції та завершення наступної платіжної операції: дата 07.09.2024, номер платежу b0298d14-e4d3-4dc2-a074-645abb46598e, отримувач ОСОБА_2 , вказані реквізити електронного платіжного засобу, які відповідають зазначеним у Договорі №73782664 реквізитам ЕПЗ позичальника (а.с. 13).
Також суд установив, що 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» як Фактор, з однієї сторони, та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», як Клієнт, з іншої сторони уклали Договір факторингу № 14/06/21 (далі у тексті – Договір факторингу), згідно з п. 1.1 якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 15-18).
Відповідно до п. 9.1 Договору факторингу цей договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками і діє до 14 червня 2022 року, а в частині виконання зобов`язань, до повного виконання сторонами зазначених зобов`язань.
Додатковою угодою №7 від 13.06.2022 до Договору факторингу його сторони домовились викласти пункт 9.1 цього договору в наступній редакції: «Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.» (а.с. 20).
Згідно з п. 1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників, Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку №5 до цього договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №6).
На підтвердження факту переходу права грошової вимоги, що виникло на підставі Договору №73782664, позивачем надано копію Акта прийому-передачі Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 за Договором факторингу, а також копію Реєстру боржників №42 від 24.01.2025, які підписані представниками ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і скріплені їхніми печатками (а.с. 22,24).
У наданому Реєстрі боржників №42 від 24.01.2025 зазначено: ПІБ відповідача, його РНОКПП номер та дата Договору №73782664 від 07.09.2024, сума заборгованості за основним боргом – 4000,00 грн, сума заборгованості за відсотками –400,00 грн, сума комісії – 600,00 грн, тощо.
Додана до позовної заяви копія платіжної інструкції в національній валюті від 28.01.2025 №635 на суму 3419043,99 грн підтверджує проведені розрахунки за Договором факторингу між його сторонами (а.с. 23).
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З наведених вище правових норм убачається, що договір факторингу є правочином, внаслідок якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні.
Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/, станом як на дату укладення Договору факторингу (14.06.2021), так і на дату підписання Акта прийому передачі Реєстру боржників №42 від 24.01.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» (код за ЄДРПОУ 35625014) було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу.
Тобто, на момент укладення та виконання Договору факторингу його сторони володіли спеціальною правоздатністю для вчинення відповідного правочину.
З огляду на відсутність доказів розірвання Договору факторингу у порядку встановленому п. 9.1 цього договору (в редакції Додаткової угоди №7 від 13.06.2022), суд дійшов висновку про те, що підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 відбулося під час строку дії Договору факторингу.
Таким чином суд установив, що право вимоги до відповідача за Договором №73782664 перейшли від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» і останнє з 24.01.2025 стало новим кредитором у спірному правовідношенні, яке виникло між первісним кредитором та відповідачем.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості суми заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, суд керується наступними міркуваннями.
Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1054 ЦК України на позичальника покладено обов`язок повернути кредит та сплатити проценти.
Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування врегульовані Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-VIII (далі у тексті – Закон №1734-VIII).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону №1734-VIIIзагальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону №1734-VIIIдо загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, положення Закону №1734-VIII передбачають право кредитодавця – небанківської фінансової установи встановлювати у договорі про споживчий кредит комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, у т.ч. пов`язані з наданням кредиту.
Зі змісту наданого позивачем розрахунку вбачається, що первісний кредитор - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», окрім 4000,00 грн основного боргу, нарахував відповідачу: комісію за надання позики (кредиту) в сумі 600,00 грн, проценти за користування кредитними коштами в сумі 400,00 грн за період з 07.09.2024 по 01.10.2024 включно, а також пеню в сумі 7992,00 грн за період з 02.10.2024 по 14.12.2024 включно. У розрахунку також зазначено, що відповідач здійснив часткову оплату за Договором №73782664 на суму 1040,00 грн від 20.11.2024, яку первісний кредитор зарахував в рахунок погашення заборгованості за нарахованою пенею (а.с. 25-26).
Згаданим вище розрахунком позивач обґрунтовує розмір своїх позовних вимог та просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 11952,00 грн, з яких: 4000,00 грн – сума основного боргу, 400,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 6952,00 грн – сума заборгованості за пенею (7992,00 грн – 1040,00 грн); 600,00 грн – комісія за надання позики.
Суд, перевіривши правильність нарахувань сум заборгованості за тілом кредиту, процентів і комісії у доданому до позовної заяви розрахунку, дійшов висновку, що вони здійснені відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства: у розмірі, які передбачені договором; суми процентів за користування позикою (кредитом) нараховані у межах строку надання позики (кредиту).
Стосовно стягнення суми пені, то позовні вимоги в цій частині суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.
Так, пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер.
Як зазначено вище, пеня за прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором №73782664 була нарахована за період з 02.10.2024 по 14.12.2024 включно, тобто в період дії воєнного стану.
Тому у цьому випадку підлягає застосуванню норма пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, в силу приписів якої позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (в т.ч. пені) за таке прострочення і така пеня підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 6952,00 грн слід відмовити.
У зв`язку з наведеним, нараховані суми основного боргу, процентів та комісії підлягають зменшенню на суму здійсненого відповідачем платежу (1040,00 грн), яку первісний кредитор безпідставно зарахував в рахунок погашення заборгованості за пенею.
Виходячи з положень ст. 534 ЦК України та умов Договору №73782664 (пункт 2.5), сплачені відповідачем кошти в сумі 1040,00 грн слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості у такій черговості: насамперед в рахунок погашення заборгованостей по процентам за користування позикою (кредитом) та комісією; решту – за основним боргом.
Відповідно, суд установив, що відповідач повністю сплатив борг за комісією (600,00 грн) та процентами (400,00 грн), а також частково, на суму 40,00 грн – суму основного боргу (600,00 + 400,00 + 40,00 = 1040,00).
Таким чином, за відсутності у матеріалах справи інших доказів щодо належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №73782664, суд дійшов висновку про те, що залишок заборгованості відповідача перед позивачем на момент пред`явлення позову становить 3960,00 грн (4000,00 – 40,00), який складається із суми основного боргу.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що у цій справі з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення лише сума основного боргу в розмірі 3960,00 грн.
Отже, позов слід задовольнити частково.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №143801 від 31.10.2025 (а.с. 1).
Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 33,1% від заявленої суми (3960,00 х 100 / 11952,00), то з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 1002,27 грн (3028,00 х 33,1 %), пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного вище, статей 207, 512, 514, 525, 526, 629, 638, 639, 1046-1048, 1054, 1055, 1077, 1079, п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, положень Законів України «Про споживче кредитування», «Про електронну комерцію» та керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 247,259, 263-265, 273, 279-281, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму основного боргу за Договором позики №73782664 в розмірі 3960,00 (три тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень.
3. У решті позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» сплачений судовий збір у сумі 1002,27 грн (одна тисяча дві гривні 27 копійок). 
Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
УЧАСНИКИ СПРАВИ:
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 35625014, рахунок НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК».
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя:	  	В.  А.  Наумчук