ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1479/25	

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УТВ Дніпро", м. Дніпро 
до Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 165 190 грн., інфляційної складової у розмірі 81 345,58 грн., 3% річних у розмірі 18 410,76 грн.

Суддя Ніколенко М.О.
Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.
Товариство з обмеженою відповідальністю "УТВ Дніпро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 165 190 грн., інфляційної складової у розмірі 68 224,17 грн., 3% річних у розмірі 14 785,64 грн.
Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження у справі. Справу № 904/1479/25 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
18.04.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.
18.04.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду.
24.04.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої ТОВ «УТВ Дніпро» заперечує щодо доводів відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги.
Заявою від 23.12.2025 позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 165 190 грн., інфляційну складову у розмірі 81 345,58 грн., 3% річних у розмірі 18 410,76 грн.
Подана заява відповідає вимогам чинного законодавства України. За таких обставин, суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач зазначив, що 26.04.2021 між 23 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УТВ ДНІПРО» (код ЄДРПОУ 43092215) та Департаментом з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради (Замовник) було укладено Договір № 4 щодо надання послуг з організації і проведення соціального заходу «Університет третього віку» організація культурно-просвітницьких масових заходів (код ДК 021:2012: 7995000 – 8 Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів) (далі – Послуги), дія якого була продовжена до 31.03.2022 згідно додаткових угод до Договору № 6 від 28.12.2021 та №7 від 06.01.2022.
Ціна Договору була встановлена Сторонами у п. 3.1. цього Договору, яка складає 4 197 500 грн. без ПДВ (не передбачено). Відповідно до укладеної додаткової угоди № 7 від 06.01.2022р. суму Договору збільшено на 554 100, 00 грн.
Пунктом 4.1. Договору встановлений порядок розрахунків за Послуги, а саме розрахунки проводяться шляхом оплати замовником наданих послуг в гривнях на підставі акту наданої послуги або на підставі актів наданих окремих складових частин послуги на розрахунковий рахунок Виконавця, в межах надходження бюджетних асигнувань на дані послуги на казначейський рахунок Замовника.
Позивач у поданій заяві зазначає, що протягом 2022 року Замовником були надані послуги на загальну суму 467 930,00 грн., що підтверджується наступними актами приймання-передачі послуг:
- № 1 від 04.02.2022 за період з 06.01.2022 по 31.01.2022 на суму 155 040,00 грн.;
- № 2 від 22.02.2022 за період з 01.02.2022 по 13.02.2022 на суму 147 700,00 грн.;
- № 3 від 31.03.2022 за період з 14.02.2022 по 23.02.2022 на суму 165 190,00 грн.
Таким чином, Замовник своїм підписом підтвердив факт надання Послуг Виконавцем на суму у розмірі 467 930,00 грн. та, відповідно, повинен був здійснити оплату до 31.03.2022.
Фінансові зобов`язання за Договором на суму у розмірі 155 040,00 грн. відповідно до акту приймання-передачі послуг № 1 від 04.02.2022 та 147 700,00 грн. відповідно до акту приймання-передачі послуг № 2 від 22.02.2022 було Замовником виконано.
Проте, Позивач зазначає, що Замовником не здійснено розрахунок з Виконавцем на суму 165190,00 грн., чим порушив порядок здійснення розрахунку за виконані роботи, а саме пункти 4.1., 6.1.2 Договору.
За таких обставин, за розрахунком позивача, у Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради утворилась заборгованість перед ТОВ «УТВ ДНІПРО» у розмірі 165 190,00 грн.
За порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань позивачем було нараховано до сплати інфляційні втрати в розмірі 81 345,58 грн., 3% річних у розмірі 18 410,76 грн.
Окремо Позивач просить стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000, 00 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
У поданому відзиві на позов Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування заявленої позиції Відповідач посилається на п. 3.5. Договору, за змістом якого вбачається, що в разі відсутності на кінець поточного бюджетного року бюджетних асигнувань у повному обсязі, сторони наприкінці поточного бюджетного від Замовника укладають додатковий правочин на продовження договірних зобов`язань на бюджетний період, в якому будуть затверджені бюджетні асигнування у повному обсязі, з дотриманням вимог актів законодавства, що регулюють ці питання. 
Відповідач зазначає, що фінансові розрахунки у розмірі 165 190,00 грн. відповідно до акту приймання-передачі послуг №3 від 31.03.2022 Департаментом з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради не виконано по причині відсутності бюджетного фінансування.
Відповідачу, як головному розпоряднику коштів, відповідні бюджетні асигнування на повну оплату фінансової заборгованості у розмірі 165 190,00 грн. відповідно до акту приймання-передачі послуг № 3 від 31.03.2022 за Договором № 4 від 23 лютого 2021 року з надання послуг з організації і проведення соціального заходу «Університет третього віку» не виділялись.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ. 
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за договором надання послуг № 4 від 23.02.2021 у розмірі 165 190,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 81 345,58 грн., 3% річних у розмірі 18 410,76 грн.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи були надані послуги позивачем), на яку суму; в які строки і якому розмірі надані послуги мали бути оплачені), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було оплачено відповідачем надані послуги), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
26.04.2021 між 23 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УТВ ДНІПРО» (код ЄДРПОУ 43092215) та Департаментом з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради (Замовник) було укладено Договір № 4 щодо надання послуг з організації і проведення соціального заходу «Університет третього віку» організація культурно-просвітницьких масових заходів (код ДК 021:2012: 7995000 – 8 Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів) (далі – Послуги), дія якого була продовжена до 31.03.2022 згідно додаткових угод до Договору № 6 від 28.12.2021 та № 7 від 06.01.2022.
Ціна Договору була встановлена Сторонами у п. 3.1. цього Договору, яка складає 4 197 500 грн. без ПДВ (не передбачено). Відповідно до укладеної додаткової угоди № 7 від 06.01.2022р. суму Договору збільшено на 554 100, 00 грн.
Пунктом 4.1. Договору встановлений порядок розрахунків за Послуги, а саме розрахунки проводяться шляхом оплати замовником наданих послуг в гривнях на підставі акту наданої послуги або на підставі актів наданих окремих складових частин послуги на розрахунковий рахунок Виконавця, в межах надходження бюджетних асигнувань на дані послуги на казначейський рахунок Замовника.
Протягом 2022 року Замовником були надані послуги на загальну суму 467 930,00 грн., що підтверджується наступними актами приймання-передачі послуг:
- № 1 від 04.02.2022 за період з 06.01.2022 по 31.01.2022 на суму 155 040,00 грн.;
- № 2 від 22.02.2022 за період з 01.02.2022 по 13.02.2022 на суму 147 700,00 грн.;
- № 3 від 31.03.2022 за період з 14.02.2022 по 23.02.2022 на суму 165 190,00 грн.
Таким чином, Замовник своїм підписом підтвердив факт надання Послуг Виконавцем на суму у розмірі 467 930,00 грн. та, відповідно повинен був здійснити оплату до 31.03.2022.
Відповідно до п. 4.7. Договору додаткових умов про порядок розрахунків відповідно до чинного законодавства Замовником та Виконавцем шляхом внесення відповідних змін до Договору та укладення додаткового правочину, підписаного обома сторонами, не було.
Фінансові зобов`язання за Договором на суму у розмірі 155 040,00 грн. відповідно до акту приймання-передачі послуг № 1 від 04.02.2022 та 147 700,00 грн. відповідно до акту приймання-передачі послуг № 2 від 22.02.2022 було Замовником виконано.
Замовником не здійснено розрахунок з Виконавцем на суму 165 190,00 грн.
У відповідному Акті звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2022 та у Акті звірки взаєморозрахунків Сторонами визначено факт наявності заборгованості Замовника на суму 165190,00 грн. 
Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За положеннями ст. 16 ЦК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.
Господарський суд звертає увагу, що Відповідач не заперечує щодо наявної заборгованості перед Позивачем за Договором надання послуг в розмірі 165 190,00 грн.
У поданому відзиві на позов Відповідач стверджує про неможливість виконання зобов`язань за договором внаслідок відсутності бюджетних асигнувань на повну оплату та в силу приписів Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 №590.
Однак господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.
Згідно визначеному Кабінетом Міністрів України відповідно до постанови від 09.06.2021 №590 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою (далі – Казначейство, ДКСУ), а саме в п. 16, в особливому режимі в умовах воєнного стану» (далі - Порядок), органи Казначейства забезпечують розрахунково-касове обслуговування розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів у централізованому порядку в разі прийняття головним розпорядником бюджетних коштів відповідного рішення.
Пункт 19 вказаного Порядку визначає, що органи Казначейства здійснюють платежі за дорученнями клієнтів з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка в певній черговості.
Таким чином, цим Порядком визначений порядок розрахунково-касового обслуговування Казначейством та органами Казначейства розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, а не підстави відсутності або наявності бюджетних асигнувань на оплату послуг/робіт або товарів.
Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.
При цьому суд зауважує, що у відзиві на позовну заяву відсутні належні та допустимі докази про ненадходження коштів з бюджету на рахунок Відповідача для оплати послуг за договорами перед Позивачем та про надання Відповідачем доручення Казначейству на наступні роки щодо здійснення платежу на рахунок Позивача, та будь яких інших доказів щодо неможливості проведення органами Казначейства такого платежу.
В свою чергу господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність можливості проведення органами Казначейства такого платежу не звільняє Відповідача від обов`язку щодо виконання договірних зобов`язань в частині оплати наданих послуг.
Враховуючи викладене, господарський суд відхиляє заперечення Відповідача та вважає заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 165 190,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають визнанню.
Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат.
Згідно з положеннями статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені інфляційні втрати в сумі 81 345,58 грн. та 3% річних у розмірі 18 410,76 грн.
Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат порушень умов договору та чинного законодавства судом не встановлено, у зв`язку з чим заявлені до стягнення суми підлягають задоволенню.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 4 від 23.02.2021 з додатками (том 1 а.с. 12-17), актами приймання-передачі послуг (том 1 а.с. 19-21), актом звірки взаєморозрахунків (том 1 а.с. 22-23), претензією (том 1 а.с. 24), відповіддю на претензію (том 1 а.с. 25).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Щодо судового збору
Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. 
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України врегульовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. 
19.12.2023 між ТОВ «УТВ ДНІПРО» (Замовник) та Адвокатським бюро «Юридичний радник О. Терещенко» (Виконавець) укладено Договір з надання послуг з адвокатської діяльності. 
Відповідно до умов Договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання здійснити послуги з адвокатської діяльності на умовах і в порядку, визначеному цим договором, а Замовник зобов`язується оплатити надані послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Пунктом 3.1. Договору визначено, що ціна (загальна вартість) цього Договору без ПДВ становить 11 000, 00 грн.
Відповідно до Специфікації до Договору з надання послуг з адвокатської діяльності від 19.12.2023 року, загальний розмір наданих послуг складає 11 000, 00 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
В обґрунтування заявлених витрат на правову допомогу позивачем надані належні докази (договір, акт), які вказують на доцільність, розумність та співмірність витрат з об`ємом наданої правової допомоги.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу відповідають складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, є безпосередньо пов`язаними з розглядом справи, а їх розмір є розумним та пропорційним до предмету спору, проте заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у даній справі підлягають задоволенню, до стягнення належать 11000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, вказані витрати є справедливими та співмірними.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Стягнути з Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75; ідентифікаційний код: 40871476) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «УТВ ДНІПРО» (місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, вул. Мудрого Ярослава князя, буд. 22, кв.12; ідентифікаційний код: 43092215) суму основного боргу у розмірі 165 190,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 81 345,58 грн., 3% річних у розмірі 18 410,76 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 703,16 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 23.01.2026.

Суддя М.О. Ніколенко