Справа №443/25/26
Провадження №3/443/76/26

ПОСТАНОВА
іменем України

05 лютого 2026 року  суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – адвоката Рицака Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №917495 від 19.12.2025, 19 грудня 2025 рокуо 15:40 год. в с.Жирівське по вул.Стрийська, Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Mysstang», №б/н, на вимогу працівників поліції про зупинку т/з завчасну подано за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця, не зупинявся, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Мітцсубісі Аутлендер 1304».

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пояснивши, що 19.12.2025 він керуючи мотоциклом марки «Mysstang» та рухаючись по с.Жирівське побачив як йому назустріч їде автомобіль патрульної поліції. Наближаючись до нього автомобіль працівників поліції перетнув зустрічну руху та почав рухатись по зустрічній смузі по якій він рухався мотоциклом. В подальшому він, щоб уникнути з автомобілем патрульної поліції, здійснив маневр ліворуч та продовжив рух. Продовжуючи рух, він побачив, що автомобіль поліції рухається за ним вслід, він зупинився. Під час спілкування з працівниками поліції, останні його повідомили, що на нього будуть складені адміністративні матеріали за те, що він керував мотоциклом без мотошолома, та без реєстраційних документів. В подальшому він підписав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки вважав, що підписує такий за те, що він керував мотоциклом без мотошолома та без реєстраційних документів.

Захисник ОСОБА_1 – адвокат Рицак Н.В. в судовому засіданні заперечив факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, з підстав викладених у письмовому клопотанні про закриття провадженні у справі та письмових поясненнях. 
Зокрема зазначив, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували: коли саме була подана вимога про зупинку, у який спосіб вона подавалась (реалізовувалась), зокрема жезл, світловими сигналами, гучномовцем, чи була ця вимога чіткою, однозначною та зрозумілою для водія. Жоден із наданих відеозаписів не фіксує моменту подання вимоги про зупинку, не підтверджує форму її реалізації та не дозволяє встановити, що ОСОБА_1 реально сприйняв таку вимогу.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б у сукупності підтверджували склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, у зв`язку із чим вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до диспозиції ч.1 ст. 122-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.
Згідно п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Відповідно до п.8.9 Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:
а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;
б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;
в) гучномовного пристрою;
г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.
Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку наявності підстав на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, яка подається поліцейським за допомогою відповідних дій, передбачених п.8.9 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається з досліджених судом відеозаписів події, які містяться на одному CD-диску та долучені працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №917495 від 19.12.2025,на таких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мотоциклом, яке мало місце 19.12.2025, та в цей час автомобіль патрульної поліції перетинає зустрічну смугу руху по якій в цей час рухався мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 .. В подальшому ОСОБА_1 здійснив маневр ліворуч та об`їхав автомобіль працівників поліції. Автомобіль патрульної поліції зупинився, здійснив розворот та продовжив рух за мотоциклом, а через деякий час мотоцикл під керування ОСОБА_1 зупинився.
При цьому, вказаний відеозапис відтворюється без звуку (відсутній звук), а відтак з такого неможливо встановити чи подавади працівники поліції сигнал про зупинку гучномовцем. Також, на такому відеозаписі не зафіксовано подання працівниками поліції вимоги про зупинку транспортного засобубудь-якими іншими, передбченими п.8.9.Правил дорожнього руху, способами.
Більше того, з вказаного відеозапису видно, що після зупинки транспортного засобу, проблискові вогні на службовому автомобілі працівників поліції не горять.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №917495 від 19.12.2025 не може бути визнаний достатнім доказом, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали жодних сумнівів.
Тобто, обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушеннясерії ААД №917495 від 19.12.2025, не підтверджені жодними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу правопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкції вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, а також передбачає позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Враховуючи вищенаведене, оскільки належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення суду не надано, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя       С.І. Сливка