Єдиний унікальний номер 205/18213/25
Номер провадження3/205/5488/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.01.2026      м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ВАД № 725346 від 14.11.2025 ОСОБА_1 14.11.2025 о 15:30 за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме нецензурно висловлювався у її бік, погрожував фізичною розправою, штовхав, бив, чим завдав шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю, правопорушення вчинено повторно протягом року.
На підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення до вказаного протоколу долучено такі матеріали:
-рапорт інспектора-чергового ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про реєстрацію вказаного правопорушення,
-заяву ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства,
-пояснення ОСОБА_2 , згідно яких 14.11.2025 о 15:30 за адресою: АДРЕСА_1 , її син прийшов додому та у стані сп`яніння почав виражатися нецензурною лайкою, кидати в неї різні предмети, бити її ногами;
-копію термінового заборонного припису АА № 545103, зміст якої неможливо розібрати через неналежну якість друку,
-копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 від 14.11.2025,
-копію термінового заборонного припису №545103, зміст якої неможливо розібрати через неналежну якість друку,
-відомості з ІІПС «АРМОР» щодо ОСОБА_1 ,
-відомості з ІП «Адмінпрактика» щодо ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, проте в судові засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду не надавав. 
Зважаючи на те, що судом вжито вичерпних заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити свою позицію стосовно складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, враховуючи, що остання, будучи обізнаною під час складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення про розгляд справи про адміністративне правопорушення у приміщенні Новокодацького районного суду міста Дніпра, що засвідчує її підпис у вказаному протоколі, з моменту складання відповідного протоколу і по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, аби з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, заходів для явки до суду не вжила, суд вважає можливим розглянути справу без участі останньої.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із цивільним чоловіком та сином ОСОБА_1 14.11.2025 о 15:30 син прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, та під час конфлікту нецензурно висловлювався у її бік, кидав у її бік різні предмети (посуд, книги), намагаючись влучити їй у голову. Також, коли вона сиділа на стільці, підійшов до неї та бив її з великою силою ногами по її ногам (додала, що на час судового розгляду в неї залишились гематоми на ногах від вказаних побоїв). Також додала, що її чоловік та онук бачили вказану подію, проте після роз`яснень суду не подала клопотань про виклик вказаних свідків в судове засідання.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Частиною 3 статті 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. 
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Суд зауважує, що у Законі надано загальне визначення психологічного насильства.
Проте адміністративним правопорушенням таке насильство суд може визнати лише у тому випадку, коли такі дії завдали шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка є обов`язковою ознакою складу вказаного адміністративного правопорушення. Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.
Тобто лише нецензурні, образливі висловлювання та погрози на адресу особи без шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не формують собою домашнє насильство. 
Проте у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення взагалі не зазначено, у чому саме виражалась завдана потерпілій шкода психологічному здоров`ю, яка є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та не надано доказів її завдання.
Отже, суд вважає, що уповноваженою особою не доведено настання наслідків у виді шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, а отже, не доведено факту вчинення ОСОБА_1 насильства психологічного характеру.
Щодо вчинення ОСОБА_1 насильства фізичного характеру відносно ОСОБА_2 , суд зазначає про таке.
Статтею 253 КУпАП передбачено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
Частиною 1 статті 126 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Суд вважає, що пояснення потерпілої ОСОБА_2 про те, що її син з великою силою наносив їй побої ногами по її ногам, від чого в області нанесення ударів утворились та тривалий час зберігались гематоми, свідчать про те, що у діях ОСОБА_1 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
Зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити, а матеріали справи передати до Західної окружної прокуратури міста Дніпра для організації досудового розслідування.
Керуючись ч.1 ст.247, ст. 253 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Направити матеріали справи у відношенні ОСОБА_1 , до Західної окружної прокуратури м.Дніпра для організації досудового розслідування.
Постанова оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя            М.М.Дахно