ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/51098/24                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 грудня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя                    Парінов А.Б., 
судді:                                         Беспалов О.О., 
                                                  Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального Міжрегіонального Управління державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, заступника начальника Центрального Міжрегіонального Управління ДМС у м. Києві та Київській області Лемеша Дмитра Леонідовича про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Центрального Міжрегіонального Управління державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, заступника начальника Центрального Міжрегіонального Управління ДМС у м. Києві та Київській області Лемеша Дмитра Леонідовича, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 06.03.2024 про припинення громадянства України ОСОБА_1 (про скасування рішення про оформлення громадянства України ОСОБА_1 ); 
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеша Дмитра Леонідовича щодо складання та видачі Довідки №21-12/2024 за Формою 47 (затверджена наказом МВС України від 16.08.2012 № 715) про припинення громадянства України ОСОБА_1 ; 
- визнати протиправною, недійсною та скасувати Довідку №21-12/2024 за Формою 47 (затвердженою Наказом МВС України від 16.08.2012 № 715) про припинення громадянства України ОСОБА_1 , видану заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемешем Дмитром Леонідовичем; 
- визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеша Дмитра Леонідовича прийняти у ОСОБА_1 Декларацію про відмову від іноземного громадянства від 09.02.2024 замість документа про припинення громадянства російської федерації; 
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийняти декларацію ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства від 09.02.2024 замість документа про припинення громадянства російської федерації; 
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області внести до Єдиного державного демографічного реєстру та до відповідної відомчої інформаційної системи, розпорядником якої є Державна міграційна служба України, інформацію про набуття ОСОБА_1 громадянства України, та направити до Голосіївського відділу Центрального міжрегіонального Управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та до Інформаційної підсистеми функціональний модуль «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби інформацію про скасування рішення Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області від 06.03.2024 про припинення громадянства України ОСОБА_1 (у формі скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві від 21.12.2018 про оформлення громадянства України ОСОБА_1 ) та вилучити з реєстрів, які ведуться органами Державної міграційної служби України, відомості про припинення та/або про скасування рішення про оформлення громадянства України ОСОБА_1 ..
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:
-          визнано протиправним та скасовано рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 06.03.2024 про припинення громадянства України ОСОБА_1 (про скасування рішення про оформлення громадянства України ОСОБА_1 ); 
-          визнано протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеша Дмитра Леонідовича щодо складання та видачі Довідки №21-12/2024 за Формою 47 (затверджена наказом МВС України від 16.08.2012 №715) про припинення громадянства України ОСОБА_1 ;
-          скасовано Довідку №21-12/2024 за Формою 47 (затвердженою Наказом МВС України від 16.08.2012 №715) про припинення громадянства України ОСОБА_1 , видану заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемешем Дмитром Леонідовичем;
-          визнано протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеша Дмитра Леонідовича прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 09.02.2024 замість документа про припинення громадянства російської федерації.
-          зобов`язано Центральне міжрегіональне Управління ДМС України у м. Києві та Київській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення.
-          у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
-          стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального Управління ДМС України у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Не погоджуючись з рішенням першої інстанції Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській ( далі - апелянт) звернулось з апеляційною скаргою до Шостого апеляційного адміністративного суду, у якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Наголошує на тому, що рішення ЦМУ ДМС прийнято на підставі ст. 21 Закону № 2235, де зазначено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до ст. 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Відповідно до п. 3 ч. 1      ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому остання наголосила, що Спір у справі № 320/51098/24 є повторним після вирішення судом аналогічного спору у справі № 320/14347/23.
Зокрема звернула увагу, що апеляційний суд в зазначений справі № 320/14347/23 ухвалюючи постанову про часткове скасування рішення суду першої інстанції, зазначив, що ОСОБА_1 може скористатися своїм законним правом на подання Декларації про відмову від іноземного громадянства відповідно до ч.4 ст.8 Закону «Про громадянство України» за формою №45.
Від апелянта надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив про безпідставність доводів відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для  задоволення апеляційної скарги, мотивуючи це наступним.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач, будучи громадянкою російської федерації (далі - рф), 02.11.2018 звернулась до Голосіївського районного відділу Головного управління ДМС в м. Києві із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону № 2235. 
02.11.2018 позивачем підписано зобов`язання припинити громадянство рф протягом двох років з моменту набуття громадянства України та 26.04.2019 позивач подала ЦМУ ДМС заяву про надання адміністративної послуги щодо оформлення набуття громадянства України. 
21.12.2018 ГУ ДМС в м. Києві прийнято рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону № 2235. 
28.08.2019 позивачу видана довідка № 2431/19 від 06.05.2019 про реєстрацію особи громадянином України. 
28.08.2019 позивач отримала тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 від 06.05.2019, терміном дії до 21.12.2020. 
21.12.2020 позивач подала заяву про прийняття декларації про відмову від громадянства р ф, відповідну декларацію та клопотання про видачу паспорта громадянина України, однак відповідачем 28.01.2021 було прийнято рішення про скасування раніше прийнятого рішення від 21.12.2018 та припинення громадянства України відповідно до ст. 21 Закону № 2235.
На початку 2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 28.01.2021 про припинення громадянства України ОСОБА_1 ;
зобов`язати Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області видати ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу громадянина України, а саме - паспорт громадянина України; 
зобов`язати Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області внести до Єдиного державного демографічного реєстру та до відповідної відомчої інформаційної системи, розпорядником якої є Державна міграційна служба України, інформацію про набуття ОСОБА_1 громадянства України, тa направити до Голосіївського відділу Центрального міжрегіонального Управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та до Інформаційної підсистеми функціональний модуль "Недійсні документи" Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби інформацію про скасування рішення Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області від 28.01.2021 про припинення громадянства України ОСОБА_1 та вилучити з реєстрів, які ведуться органами Державної міграційної служби України, відомості про припинення та/або про скасування рішення про оформлення громадянства України ОСОБА_1 .
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 позов було задоволено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024 апеляційну скаргу Центрального Міжрегіонального Управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області було задоволено частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду скасовано в частині:
зобов`язання Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області видати ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу громадянина України, а саме - паспорт громадянина України.
зобов`язання Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області внести до Єдиного державного демографічного реєстру та до відповідної відомчої інформаційної системи, розпорядником якої є Державна міграційна служба України, інформацію про набуття ОСОБА_1 громадянства України, тa направити до Голосіївського відділу Центрального міжрегіонального Управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та до Інформаційної підсистеми функціональний модуль "Недійсні документи" Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби інформацію про скасування рішення Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області від 28.01.2021 про припинення громадянства України ОСОБА_1 та вилучити з реєстрів, які ведуться органами Державної міграційної служби України, відомості про припинення та/або про скасування рішення про оформлення громадянства України ОСОБА_1 .
Ухвалено в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального Міжрегіонального Управління державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, заступника начальника Центрального Міжрегіонального Управління ДМС України у м. Києві та Київській області Лемеша Дмитра Леонідовича, Державної міграційної служби України та Голови Державної міграційної служби України Науменко Наталії Миколаївни про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено та в іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 залишено без змін.
На початку 2024 року, позивач повторно звернулась до міграційної служби з заявою про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, однак отримала відмову.
Крім того листом від 06.03.2024 позивачку було повідомлено про прийняття рішення про скасування рішення від 21.12.2018 про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 2235.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, в контексті спірних правовідносин законодавство передбачає можливість подання декларації про вихід з громадянства російської федерації, позаяк, за ч. 1 ст. 1 Закону № 2235 декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав, натомість відповідач вирішуючи питання щодо прийняття декларації позивача, не розглянув по суті звернення позивача, не надав жодної оцінки підставам подачі нею декларації.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-III (далі - Закон №2235-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Приписами ч. 1 ст. 1 Закону № 2235-III встановлено, що громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.Ст.6 Закону «Про громадянство України» закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.
Статтею 6 Закону № 2235-III закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.
Набуття громадянства України за територіальним походженням врегулювано ст.8 Закону 2235-III.
Так, відповідно до ч.1 ст.8 Закону 2235-III, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2235-III іноземці, зазначені в ч. ч. 1 - 3 цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
При цьому, зобов`язання припинити іноземне громадянство - це письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (частина 1 статті 1 Закону №2235-III).
Відповідно до ч. 8 ст. 8 Закону № 2235-III особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.
Відповідно до ч.12 ст.8 Закону №2235-III особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.
Декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (частина 1 статті 1 Закону №2235-III).
Частиною1 статті 9 Закону «Про громадянство України» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.
Як передбачено п.2 ч. 2 ст. 9 Закону «Про громадянство України» - однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури (ч.1 ст.1 Закону №2235-III).
06.05.2019 ОСОБА_1 на підставі рішення ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, набула громадянство України за територіальним походженням, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 2235.
Відповідно до ч. 7       ст. 8 Закону № 2235, у випадках, передбачених       статтею 8 цього закону, датою набуття громадянства України є дата реєстрації набуття особою громадянства України.
21.12.2020 позивач подала заяву про прийняття декларації про відмову від громадянства рф, відповідну декларацію та клопотання про видачу паспорта громадянина України.
Рішенням начальника Голосіївського відділу Центрального міжрегіонального УДМС у м. Києві та Київській області від 28.01.2021 було прийнято рішення про скасування раніше прийнятого рішення від 21.12.2018 та припинено громадянство України ОСОБА_1 , відповідно до ст. 21 Закону № 2235, яке в судовому порядку Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023, залишеним без змін (у відповідній частині) постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 30 січня 2024 року справа №320/14347/23 було скасовано.
Після повторного звернення позивача до міграційної служби з заявою про прийняття декларації про відмову від російського громадянства, відповідач 06.03.2024 прийняв рішення про скасування рішення від 21.12.2018 про оформлення набуття громадянства України.
Підставою прийняття оскаржуваного рішення стало невиконання позивачкою зобов`язання припини громадянство рф, а незалежних від особи причин недотримання документа про припинення громадянства рф не існує.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Колегією суддів встановлено, що відповідно до статті 19 федерального закону «Про громадянство російської федерації», вихід з громадянства російської федерації особи, яка проживає на території російської федерації, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення такої особи в загальному порядку, за винятком випадків, передбачених статтею 20 цього федерального закону. Вихід з громадянства російської федерації особи, яка проживає на території іноземної держави, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення такої особи у спрощеному порядку, за винятком випадків, передбачених статтею 20 цього федерального закону.
Згідно із пунктом б) статті 32 вказаного закону, заява з питань громадянства російської федерації особою, яка проживає за межами російської федерації і не має місця проживання на території російської федерації подається до дипломатичного представництва або консульської установи російської федерації, що знаходяться за межами російської федерації.
Розгляд заяви та прийняття рішення про прийняття до громадянства російської федерації чи про вихід з громадянства російської федерації в спрощеному порядку здійснюється в строк до шести місяців з дня подання заяви і всіх необхідних документів, оформлених належним чином (стаття 35 закону).
Як встановлено судом першої інстанції, позивач у лютому 2022 року підготувала пакет необхідних для відправки до рф документів та 16.02.2022 відправила зазначені документи до поспільства рф України рекомендованим листом з описом вкладенням, зокрема: заяву про вихід з громадянства російської федерації, паспорт громадянина рф, копію тимчасового посвідчення громадянина України, копію довідки про реєстрацію громадянином України, довідку податкового органу про відсутності заборгованості по податкам та інші документи, що необхідні для припинення громадянства рф.
Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і донині. Функціонування дипломатичних та консульських установ держави-агресора на території України не здійснюється.
Отже, у зв`язку із призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні та зупинення усіх дипломатичних зав`язків з країною-агресором, рішення про припинення громадянства російської федерації у передбачений законодавством росії шестимісячний строк уповноваженими органами російської федерації не прийняте.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку законодавство передбачає можливість подання декларації про вихід з громадянства російської федерації.
Отже, з встановлених обставин справи та наявних доказів у справі вбачається, що позивачем вчинялися необхідні дії задля припинення громадянства рф, однак рішення про вихід з громадянства російської федерації не було отримано з незалежних від позивачки причин.
З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що відповідач вирішуючи питання щодо прийняття декларації позивача, не розглянув по суті звернення позивача, не надав жодної оцінки підставам подачі нею декларації та протиправно зобов`язав її подати документ, неможливість отримання якого по суті і стала підставою для подачі такої декларації. Тобто, відповідачем фактично не прийнято жодного рішення за результатами розгляду декларації позивача.
Відтак, беручи до уваги встановлені за результатами дослідження наявних у даній адміністративній справі доказів обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для  часткового задоволення адміністративного позову.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. 
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені   статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС).
Відповідно до п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77,   34,   242,   311, 315, 316,   321,   325,   328 - 331 КАС, суд- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області - залишити без задоволення. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов
Судді:                                                                                О.О. Беспалов
                                                                                          І.О. Грибан

(Повний текст постанови суду виготовлено 03 грудня 2025 року)