Суддя Бугера О. В. 

Справа № 644/9924/25 
Провадження № 2/644/613/26 
13.01.2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Індустріальний районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді Бугери О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Книшенко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
УСТАНОВИВ:
Представником позивача, адвокатом Маламуж-Корнієнко Т.С., 21.10.2025 року через систему «Електронний суд» подано до Індустріального районного суду м. Харкова відповідну позовну заяву про розірвання шлюбу.
Позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 17 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 60. В обґрунтування позову зазначено, що непорозуміння та сварки між подружжям почалися в січні 2025 року, що призвело до остаточного прийняття рішення про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини припинені через втрату почуття любові і різні погляди на сімейне життя та обов`язки. За час спільного проживання з ОСОБА_2 позивач переконався, що між ними немає спільних інтересів, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим.
Позивач та його представник ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явились, подали суду заяву у якій просили позов задовольнити, розглядати справу за їх відсутності, розірвати шлюб. 13.01.2026 року представником позивача адвокатом Литовченком С.І., відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги від 10.01.2026 року, подано заяву про підтримання позовних вимог, не заперечення проти заочного розгляду справи, проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, а також щодо стягнення судового збору відповідно до вимог ЦПК України. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи, 11.12.2025 року подала до суду заяву про визнання позову, просила проводити розгляд справи за її відсутності, розірвати шлюб, зазначала, що шлюбні стосунки припинені з 04 жовтня 2025 року, просила суд не стягувати з неї судовий збір, так як вона пропонувала позивачу розірвати шлюб в органах РАЦС, але він відповів відмовою.
З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 17 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 60, оригінал свідоцтва про шлюб був долучений до справи. 
Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.
Позивач зазначав, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з жовтня 2025 року, відповідач в поданій заяві зазначала, що стосунки припинені з 04 жовтня 2025 року, тобто, стосунки між сторонами припинені та носять формальний характер, спільне господарство не ведуть з того ж часу, даних про наявність спору про поділ спільного майна в ході розгляду справи не встановлено. 
Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.
У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. А до витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 сплатив 968,96 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією № 1566-9728-7290-3319 від 21.10.2025 року.
Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, про що відповідачкою подано відповідну заяву від 11.12.2025 року, 50% судового збору, сплаченого згідно квитанції № 1566-9728-7290-3319 від 21.10.2025 року, у розмірі 484,48 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, а 50% - поверненню позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету.
Що стосується витрат на правову допомогу, відповідно до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником позивача адвокатом Маламуж-Корнієнко Т.С., 08.12.2025 року було подано до суду заяву до якої долучено копію договору про надання правової допомоги №36 від 18.10.2025 року та Додаткової угоди від 18.10.2025 року до Договору про надання правової допомоги №36 від 18.10.2025 року, в якій зазначено найменування послуг, розрахунок вартості наданих послуг, квитанція, що підтверджує сплату гонорару. 
Зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат позивача складається з судового збору на витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень та окремо буде сплачено участь адвоката в судових засіданнях. В укладеному Договору розмір гонорару не погоджувався, відповідно до Додаткової угоди правова допомога полягає в складенні позовної заяви визначена в 4000 грн. 
При цьому, позивачем вимог про стягнення витрат на правову допомогу з відповідачки не заявлялось. Тому, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 50% сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 12, 95, 133, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 17 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 60.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, 50% судового збору, сплаченого згідно квитанції № 1566-9728-7290-3319 від 21.10.2025 року, у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривень 48 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду

Головуючий: суддя         О.В. Бугера